ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" вересня 2022 р.           Справа№ 925/874/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кравчука Г.А.
суддів:            Козир Т.П. 
          Коробенка Г.П. 
 
при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л. 
за участю представників сторін:
від позивача 1:Паламарчук О.М.  - адвокат;
від позивача 2: ОСОБА_1 
відповідача: не зявивс`я  
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу     Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос", м.        Остер, Чернігівська        обл.
на рішення    Господарського суду Черкаської області від 29.11.2021 (повний текст складено 16.12.2021)
у справі    №        925/874/21 (суддя Скиба Г.М.)
за позовом 1.    Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос", м. Остер, Чернігівська обл.
2.  ОСОБА_1 , м. Київ
до    Приватного акціонерного товариство "Лебединський насіннєвий завод", с.        Лебедин, Черкаська обл.
про    визнання недійсним договору,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог.
У липні 2021 року Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Колос" (далі - ПОСП "Колос", позивач 1) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач 2) звернулися до Господарського суду Черкаської області з позовом до  Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" (далі - АТ "Лебединський насіннєвий завод", відповідач) про визнання недійним Договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР, укладеного між Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Колос" та Приватним акціонерним товариством "Лебединський насіннєвий завод". 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний Договір не відповідає вимогам закону, оскільки:
- містить положення щодо вираження грошових зобов`язань між сторонами в доларах США за відсутності у них права здійснювати розрахунки між собою в іноземній валюті, що суперечить приписам статті 99 Конституції України, статті 533 Цивільного кодексу України, статей 189, 198 Господарського кодексу України та статті 5 Закону України "Про валюту і валютні операції";
- укладений директором ПОСП "Колос" всупереч обмеженням, установленим пунктами 9.2.15, 9.3, 10.5 Статуту ПОСП "Колос", щодо виключної компетенції загальних зборів про надання дозволу на укладання договорів (угод) або схвалення укладених договорів  (угод), загальна сума яких перевищує 50 000,00 грн, а отже з порушенням вимог частини 2 статті 98 Цивільного кодексу України. При цьому, ПОСП "Колос" зазначив, що відповідач не міг не знати про обмеження повноважень директора підприємства, оскільки з липня 2019 року в його розпорядженні була фотокопія Статуту, а отже він був обізнаний зі змістом цього Статуту в редакції, затвердженій загальними зборами власників (протокол №7 від 11.12.2018). Крім того, позивач 1 акцентував увагу на тому, що будь-яких дій щодо виконання Договору (поставки товару чи й перерахування грошових коштів в рахунок оплати (передоплати) товару, направлення автомобільного транспорту у місце поставки з метою отримання товару на умовах Договору)  сторонами не здійснювалося;
- третейська угода, що викладена у формі третейського застереження  в пунктах 9.2, 9.3 Договору встановлюючи право однієї сторони на звернення до третейського суду зобов`язує другу сторону захищати свої права та інтереси у третейському суді, що прямо порушує її право на судовий захист, яке гарантоване статями 55, 124 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".  Крім того, за твердженням позивачів, зазначена третейська угода суперечить умовам пункту 9.1 Договору.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 29.11.2021 провадження у справі №        925/874/21 за позовом гр. ОСОБА_2 закрито.
У задоволенні позову ПОСП "Колос" до АТ "Лебединський насіннєвий завод" про визнання недійсним договору відмовлено повністю. 
Відмовляючи ПОСП "Колос" у задоволенні позову, суд першої інстанції посилаючись на норми статей 203, 215 Цивільного кодексу України указав на необґрунтованість, безпідставність та недоведеність позивачем вимог, оскільки вони направлені не на захист права чи господарського інтересу останнього, а на невиконання чи ухилення від виконання прийнятих судових рішень не на користь ПОСП "Колос".  
За висновком суду першої інстанції провадження у даній справі в частині вимог ОСОБА_1 належить закрити у зв`язку з тим, що даний спір не є корпоративним, а позивач 2 у спірних правовідносин не уповноважений діяти як представник ПОСП "Колос", не є стороною спірного Договору чи зацікавленою особою. З наведених підстав даний спір за позовом ОСОБА_1 не підлягає розгляду у господарських судах України за правилами Господарського процесуального кодексу України, за захистом свого ймовірно порушеного права громадянин має звернутись з позовом в загальний суд в порядку цивільного судочинства за встановленою територіальною підсудністю. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ПОСП "Колос" 09.12.2021 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 29.11.2021 у справі №        925/874/21, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити - визнати недійсним Договір поставки №102-ТР від 03.07.2020, що укладений між Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Колос" та Приватним акціонерним товариством "Лебединський насіннєвий завод".
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній ним частині ухвалене з порушенням  норм матеріального права, містить невідповідності викладених судом висновків обставинам справи. 
Так, зокрема, за твердженням скаржника, судом першої інстанції помилково не враховано, що за умовами оспорюваного Договору гривневий еквівалент всіх грошових зобов`язань покупця визначається в іноземній валюті - доларах США в той час, як сторони Договору не наділені правом здійснювати розрахунки між собою в іноземній валюті, а чинним законодавством передбачена пряма заборона на здійснення розрахунків в іноземній валюті під час виконання подібного роду договорів між юридичними особами, які є резидентами України.
Крім того, на думку скаржника, суд першої інстанції належним чином не дослідив подані позивачем докази, які підтверджують обставини про те, що директор ПОСП "Колос" не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності на укладення оспорюваного Договору; відповідач був повністю обізнаний із повноваженнями директора ПОСП "Колос", оскільки мав фотокопію діючого Статуту; за спірним Договором сторонами не здійснювалося жодних господарських операцій; схвалення Договору не відбулось. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПОСП "Колос" у цій справі про визнання Договору поставки №102ТР від 03.07.2020 недійсним із застосуванням положень частини 2 статті 203, статті 215 Цивільного кодексу України.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2021 справу №    925/874/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів: Козир Т.П. та Коробенка Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/874/21; відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ПОСП "Колос" на рішення Господарського суду Черкаської області від 29.11.2021 у справі №    925/874/21 до надходження до суду матеріалів справи.
28.12.2021 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПОСП "Колос" на рішення Господарського суду Черкаської області від 29.11.2021 у справі №925/874/21, справу призначено до розгляду на    01.03.2022 о 15 год 00 хв, запропоновано учасникам справи вчинити процесуальні дії в установлені судом апеляційної інстанції строки.  
Однак, судове засідання призначене на 01.03.2022 не відбулося у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2022 розгляд апеляційної скарги ПОСП "Колос" на рішення Господарського суду Черкаської області від 29.11.2021 у справі №925/874/21 призначено на 16    год    20    хв 24.05.2022. 
У зв`язку із перебуванням суддів Кравчука Г.А., Козир Т.П. та Коробенка Г.П. у період з 20 по 27 травня 2022 року на навчанні в Академії фінансового моніторингу ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2022 змінено дату судового засідання у даній справі та призначено її розгляд на 14.06.2022 о 15 год 20 хв.
У судовому засіданні 14.06.2022, з огляду на неявку представників позивача 2 та відповідача, колегією суддів апеляційного господарського суду постановлено ухвалу про відкладення розгляду апеляційної скарги ПОСП    "Колос" до 16 год 40 хв 19.07.2022.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 розгляд апеляційної скарги позивача 1 на підставі статей 216, 234, 270 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 15.09.2022 о 16    год 00    хв.  
Позиція інших учасників справи.
02.02.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу ПОСП "Колос" без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.
За твердженням відповідача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, не відповідають матеріалам справи та суперечать чинному законодавству.  Суд першої інстанції, обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ПОСП "Колос", оскільки:
- посилання останнього на те, що сторонами в Договорі передбачено здійснення розрахунків в іноземній валюті не відповідає дійсності, чинним законодавством не заборонено визначати грошовий еквівалент зобов`язань в інвалюті;
- про наявність обмежень у повноваженнях директора позивача 1 на момент укладення Договору відповідачеві відомо не було, що підтверджується листуванням між сторонами, копія Статуту ПОСП "Колос" на ознайомлення і розгляд відповідачеві не надавалась;
- своїми діями (листуванням, участю у розгляді справи у третейському суді, поданням позовів до відповідача про визнання припиненим, недійсним повністю і в частині Договору) позивачем 1 було визнано дійсність спірного Договору.    
Явка представників сторін.
У судовому засіданні 15.09.2022  представник  позивача 1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог ПОСП "Колос".
Позивач 2 у судовому засіданні 15.09.2022 вимоги апеляційної скарги позивача 1 підтримав. 
Представник відповідача у судове засідання 15.09.2022 не з`явився, про поважність причин нез`явлення свого представника відповідач суд апеляційної інстанції не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надійшло.
Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом направлення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 про відкладення розгляду справи на електронні адреси учасників судового провадження та розміщенням повідомлення для учасників апеляційного провадження у даній справі на офіційному сайті Північного апеляційного господарського суду.  
За приписами частини першої    статті 43 Господарського процесуального кодексу України    учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Передбачене частиною 1    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).
Оскільки явка представника відповідача у судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представника відповідача.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Як убачається з матеріалів справи, 03.07.2020 між ПОСП "Колос" (продавець) та АТ "Лебединський насіннєвий завод" (покупець) укладено Договір поставки №102-ТР (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого передбачено, що продавець зобов`язується        поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити кукурудзу 3-го класу, що надалі іменується "товар", українського походження, врожаю 2020 р., на умовах FCA "Франко-перевізник" (у редакції Інкотермс 2010) - Чернігівська обл., м.    Остер.
За умовами пункту 2 Договору сторони узгодили: кількість товару в заліковій вазі складає 7000,000 тонн (+/- 3% в опціоні покупця) (пп.2.1); кількість товару визначається згідно видаткових накладних на товар, виданих продавцем на ім`я покупця (пп. 2.2); якість товару "як є", згідно з ДСТУ 4525:2006 і відповідно до таких базових вимог: вологість - макс. 14,0%;        вміст смітної домішки - не більше 2%; биті зерна - не більше 5% (сито 4,5 мм); пошкоджені зерна - не більше 5%; Aflatoxine B1 не більше 2ppb; Aflatoxine B1-В2-G1-G2 не більше 4ppb; Ochratoxine A не більше 3ppb; Vomitoxine не більше 1750ppb; зараженість шкідниками - не допускається. Вміст ГМО не допускається (пп. 2.3).
Відповідно до пункту 3 Договору встановлено, що попередня ціна товару становить 4100 грн з ПДВ за одну метричну тону, що становить еквівалент 152 дол. США з ПДВ (гривнева ціна підлягає зміні на дати поставки Товару, згідно описаних умов) (пп.3.1); сторони домовились, що грошовий еквівалент всіх грошових зобов`язань покупця по цьому договору визначається в іноземній валюті - долари США, за курсом іноземної валюти, визначеним сторонами (пп.3.2.1); якщо сторони не погодять інше, ціна товару в національній валюті визначається за курсом НБУ на дату поставки товару (п.3.2.2); ціна товару без ПДВ визначається за формулою: S=B*A1, де S - ціна товару в гривні з ПДВ на момент поставки товару; B - ціна товару в дол.США з ПДВ на дату підписання договору; A1 - значення курсу долару США до гривні відповідно до дати поставки товару (пп.3.2.3); остаточний розмір грошових зобов`язань при застосуванні еквіваленту іноземної валюти покупця визначається в день їх виконання та в подальшому не підлягає перегляду (пп.3.2.4); сторони можуть не застосовувати еквівалент іноземної валюти та/або визначити інший порядок його застосування, в тому числі, іншу валюту        та або інший порядок визначення курсу іноземної валюти, про що домовляються окремо (пп.3.2.5); попередня загальна сума договору складає 23 916 690,00 (+/-3%) грн без ПДВ, що становить еквівалент 879 900,00 дол. США (+/- 3%) (пп.3.3).
За погодженими сторонами умовами, викладеними в пункту 4 Договору: поставка товару в повному обсязі здійснюється у строк до 1 грудня 2020 р. включно (пп.4.1); поставка товару підтверджується наступними документами: а) видатковою накладною; б) товарно-транспортною накладною. У випадках ненадання продавцем всіх вищезазначених документів покупець має !!! не здійснювати оплату за товар (пп.4.2).
Пунктом 5 Договору погоджені умови оплати товару, зокрема: покупець сплачує вартість товару в наступному порядку: 80% вартості товару на поточний рахунок продавця, зазначений у договорі, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання документів, зазначених в п. 4.2 і 10.4 даного договору та рахунку із зазначенням точної кількості ціни товару без ПДВ, суми ПДВ, усього до сплати; 20% вартості товару, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати реєстрації податкових накладних (пп.5.1); ризики не зарахування        грошових коштів на банківський рахунок продавця несе продавець (пп.5.2).
Згідно з підпунктом 6.1 Договору визначено, що сторона, яка порушила умови цього договору, відшкодовує іншій стороні завдані своїми діями або бездіяльністю збитки у порядку, передбаченому чинним законодавством.
Спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів, а при недосягненні згоди - в судовому порядку (пп. 9.1 Договору).
За приписами підпунктів 9.2, 9.3 Договору на вимогу будь-якої зі сторін, спір по даному договору може бути переданий на вирішення Черкаського обласного постійно-діючого третейського суду при корпорації "Радник". Сторони погодили, що норми даного пункту договору є третейською угодою у вигляді третейського застереження, і        погоджують передачу будь-якого спору, що може виникнути по даному договору або в зв`язку з ним, на розгляд третейського суду за бажанням будь-якої зі сторін. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник", а розгляд справ буде здійснюватися одноособово суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" Стадником Павлом Вікторовичем, а за відсутності можливості розгляду спору зазначеним суддею - будь-яким суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник", призначеним його головою; якщо жодна зі сторін не заявить вимогу про передачу спору по цьому договору на вирішення до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник", умови третейської угоди не застосовуються і спір підлягає вирішенню в господарських судах України.
Відповідно до підпункту 10.3 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.
Як убачається зі змісту Договору, зі сторони ПОСП "Колос" його підписано директором  ОСОБА_3, який діяв на підставі Статуту. 
На час підписання спірного Договору ПОСП "Колос" діяло на підставі Статуту, у редакції затвердженій протоколом № 7  загальних зборів власників від 11.12.2018 (далі - Статут), державна реєстрація якого підтверджена Описом документів, що надавалися державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" від 12.12.2018 та інформацією щодо проведеної 13.12.2018 державної реєстрації змін до установчих документів згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань  від 14.08.2021 №27636809 станом на 03.07.2020.
Відповідно до пункту 8.1 Статуту органами управління підприємством є загальні збори власників та директор. 
Вищим органом управління підприємства є загальні збори власників ("збори"). Збори складаються з власників підприємства або з призначених ними представників (пункт 9.1 Статуту).
Виконавчим органом підприємства є директор, який забезпечує керівництво поточною діяльністю підприємства (пункт 10.1 Статуту).
Згідно з приписами пункту 10.2 Статуту директор підприємства у своїй діяльності підконтрольний та підзвітний загальним зборам власників і організовує виконання їх рішень.
Підпунктом 9.2.15 пункту 9.2 Статуту визначено, що до компетенції зборів відноситься надання дозволу директорові на укладення договорів (угод) на суму, що перевищує 50000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).   
За змістом пункту 10.5 Статуту директор підприємства чи особа, яка його заміщає, без погодження з загальними зборами власників підприємства та без їх дозволу не має права укладати договори (угоди), загальна сума яких перевищує 50000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).
Судом першої інстанції встановлено обставини щодо хронології проведеного між позивачем  1 та відповідачем листування у 2019 та 2020 роках з приводу укладення договору на поставку кукурудзи в кількості 5000 тон, ціною 4 200,00 грн, склад Остер, поставка 20/10-20/11, а також оспорюваного Договору на поставку кукурудзи в кількості 7 000 тон. 
Так, 08.07.2019 відповідач запросив у позивача 1 документи, необхідні для проведення акредитації контрагента (с/г виробника), серед переліку витребовуваних документів значився статут. 
09.07.2019 ПОСП "Колос" (відправник: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2) на електронну адресу АТ "Лебединський насіннєвий завод" (отримувач: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) направлено фотокопії витребуваних документів. При цьому, як стверджує позивач 1, у зазначеному пакеті документів відповідачу було надіслано також копію рішення, прийнятого загальними зборами власників ПОСП "Колос" про надання згоди на укладення договору поставки між ПрАТ "Лебединський насіннєвий завод" та ПОСП "Колос",  за умовами якого ПОСП "Колос" здійснить поставку кукурудзи на користь ПрАТ "Лебединський насіннєвий завод" у кількості 5000 тон, загальною вартістю 21000000,00 грн з ПДВ, та уповноважити директора ПОСП "Колос" ОСОБА_3 на укладання та підписання даного договору (протокол №23/1 від 09.07.2019). 
У липні 2020 року відповідач просив позивача 1 оновити документи для укладення договору на поставку кукурудзи у 2020 році, витребувавши за переліком такі документи: 1) Витяг з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; 2) Довідку про площі земельних ділянок, що перебувають у власності або в користуванні (оренді, суборенді) Товаровиробника, та на яких знаходилися культури, поставка яких є предметом даного договору; 3) форму 4-сг з квитанцією, затверджену наказом Держстату України від 17.07.2012 за №301 про Посівні площі сільськогосподарських культур, якщо культури, поставка яких є предметом даного договору; 4) Довідку з податкової про віднесення контрагента до платника податків 4 групи; 5) фірмовий бланк з банківськими реквізитами (завірений печаткою); 6) фінансову звітність: для акціонерних товариств - річна фінансова звітність за рік попередній укладенню договору із показником вартості активів станом на 31 грудня такого року; для товариств з обмеженою відповідальністю - фінансова звітність за квартал попередній періоду укладення договору із показником вартості чистих активів.
ПОСП "Колос" (відправник: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на електронну адресу АТ "Лебединський насіннєвий завод" (отримувач: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 03.07.2020 направлено фотокопії витребуваних документів.  
Відповідачем зазначених обставин не спростовано.
ПОСП "Колос" зобов`язання з поставки товару за оспорюваним Договором не виконано, про що свідчить направлення на адресу останнього відповідачем  претензії від 15.02.2021 №15-п з вимогою про сплату на його користь грошових коштів у загальному розмірі 24215243,90 грн (в тому числі: 21345243,90 грн - відшкодування збитків, 2870000,00 грн -        штрафу). Зазначена претензія залишена позивачем 1 без відповіді та задоволення.
Вказані обставини стали підставою для звернення АТ "Лебединський насіннєвий завод" відповідно до умов пункту 9.3 Договору в Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при Корпорації "Радник" з позовною заявою до ПОСП "Колос" про стягнення грошових коштів у розмірі 24    215    243,90 грн.
Рішенням Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 19.05.2021 у справі №04/06-2021 позов  АТ "Лебединський насіннєвий завод" задоволено повністю: присуджено до стягнення з ПОСП "Колос" на користь АТ "Лебединський насіннєвий завод" грошові кошти у розмірі 24215243,90 грн, з яких: 21345243,90 грн - збитків, 2870000,00 грн - штрафу, а також 242152,44 грн третейського збору.
АТ "Лебединський насіннєвий завод" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою про        видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення        Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 19.05.2021 у справі №04/06-2021. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі №873/107/21 від 16.07.2021 заяву АТ "Лебединський насіннєвий завод"        про        видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення        Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" від 19.05.2021 у справі №04/06-2021 прийнято до розгляду. 
21.10.2021 відповідною ухвалою Північним апеляційним господарським судом провадження у справі №873/107/21 зупинено до набрання законної сили рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/221/21 за позовом Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" до Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" про недійсність третейського застереження (третейської угоди), викладеної в п.9.2,п.9.3 Договору поставки №102-ТР від 03.07.2020. Ухвалою від 07.12.2021 судом апеляційної інстанції поновлено провадження у цій справі та призначено її для розгляду у судовому засіданні на 23.12.2021.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що ПОСП "Колос" звернулось до Господарського суду Черкаської області:
- 25.02.2021 з позовною заявою до АТ "Лебединський насіннєвий завод" про визнання недійсними пунктів 9.2 та 9.3 Договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР в частині третейської угоди, у задоволенні якої рішенням суду першої інстанції від 27.08.2021 у справі №925/221/21, залишеним постановою        Північного апеляційного господарського суду від    17.11.2021    без змін, відмовлено повністю;
-    09.03.2021 з позовною заявою до АТ "Лебединський        насіннєвий        завод" про визнання Договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР припиненим з 28.07.2020. Ухвалами суду першої інстанції: від    15.03.2021 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження        у справі №925/282/21; від    18.05.2021    - провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення Господарського суду Черкаської області у справі №925/456/21; від    13.09.2021    - розгляд справи зупинено до набрання законної сили рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/874/21;
- 06.04.2021    з позовною заявою до АТ "Лебединський насіннєвий завод" про визнання        недійсним Договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР. Ухвалами суду першої інстанції: від    12.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №925/456/21, призначено підготовче засідання на 18.05.2021; від    18.05.2021    позовну заяву        залишено без розгляду на підставі пункту 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України з огляду на те, що між сторонами укладено третейську угоду, яка є чинною і    яка не визнавалася судом недійсною та може бути реально виконаною, а також враховуючи те, що від відповідача до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді.  Ухвалами Північного апеляційного господарського суду у справі №925/456/21: від    31.05.2021 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги ПОСП "Колос" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.05.2021; від    22.06.2021    апеляційне провадження у справі №925/456/21 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №925/221/21;
Також, позивач 2 звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до ПОСП "Колос" та АТ "Лебединський насіннєвий завод" про визнання недійсним Договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР, яку ухвалами Господарського суду Чернігівської області: від    01.06.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №927/544/21; від    29.06.2021    повернуто зустрічну позовну заяву ПОСП "Колос" від 24.06.2021 №96 до АТ "Лебединський насіннєвий завод" за участі третьої особи - ОСОБА_1., про визнання недійсним Договору поставки №102-ТР від 03.07.2020, разом з доданими до неї         матеріалами; від    13.12.2021    закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті        призначено у судовому засіданні на 21.12.2021.
У даній справі з позовом звернулись два позивача - ПОСП "Колос" та ОСОБА_1 до відповідача - АТ "Лебединський насіннєвий завод", указуючи, що спірний Договір суперечить вимогам статей 55, 99, 124 Конституції України, статей 98, 533 Цивільного кодексу України, статей 189, 198 Господарського кодексу України, статті 5 Закону України "Про валюту і валютні операції", статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а отже в силу положень частини 2 статті 203, статті 215 Цивільного кодексу України підлягає визнанню недійсним.   
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Предметом апеляційного перегляду у даній справі є рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ПОСП "Колос" до АТ "Лебединський насіннєвий завод" про визнання недійсним Договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР.
Відповідно до статей 509, 510 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. 
У відповідності до частини 1    статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною 1    статті 627 Цивільного кодексу України,    відповідно до    статті 6 цього Кодексу    сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Як правильно встановлено судом першої інстанції за своєю правовою природою оспорюваний договір є договором поставки, правовідносини щодо яких регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.  
За приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним (пункт 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.
Стаття 203 Цивільного кодексу України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Так, зокрема, частинами 1, 2 статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 
Відповідно до частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
В силу частини 1 статті 238 Цивільного кодексу України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.
Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України).
При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина 1 статті 92 Цивільного кодексу України).
Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на положення статті 237 Цивільного кодексу України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи у правовідносини із третіми особами.
Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (частина 3 статті 92 Цивільного кодексу України).
У відповідності до статті 241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.
Відповідно до частини 1 статті 87 Цивільного кодексу України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо  законом не встановлений інший порядок. 
За організаційно-правовою формою ПОСП "Колос" створено як приватне підприємство, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що міститься в матеріалах справи. 
За приписами частини 3 статті 62 Господарського кодексу України підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту; підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов`язки.
Управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів (частини 1, 2 статті 65 Господарського кодексу України).
Згідно з частиною 3 статті 65 Господарського кодексу України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді.
Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами (частина 5 статті 65 Господарського кодексу України).
Статутом ПОСП "Колос" (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що його вищим органом управління є загальні збори власників (пункт 9.1 Статуту), а виконавчим органом є директор, який забезпечує керівництво поточною діяльністю підприємства (пункт 10.1 Статуту), у своїй діяльності підконтрольний та підзвітний загальним зборам власників і організовує виконання їх рішень (пункт 10.2 Статуту).  
Згідно з вимогами підпункту 9.2.15 пункту 9.2 Статуту до компетенції загальних зборів власників відносено надання дозволу директорові на укладення договорів (угод) на суму, що перевищує 50    000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок). 
З змістом вказаного пункту Статуту кореспондують положення пункту 10.5 Статуту, якими визначено обмеження повноважень директора, як виконавчого органу підприємства, зокрема: директор підприємства чи особа, яка його заміщає, без погодження з загальними зборами власників підприємства та без їх дозволу не має права укладати договори (угоди), загальна сума яких перевищує 50    000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).
Таким чином, Статутом приватного підприємства у відповідності до вимог чинного законодавства визначені правочини, які вчиняються директором лише за згодою власників цього підприємства. 
З огляду на положення статей 92, 241 Цивільного кодексу України вчинення правочину органом (посадовою особою) юридичної особи з перевищенням наданих йому повноважень може бути підставою для недійсності такого правочину лише за умови обізнаності контрагента про наявність відповідного обмеження повноважень (коли він знав чи за всіма обставинами не міг не знати про такі обмеження), а також відсутності подальшого схвалення правочину.
Крім того, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу підприємства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.
Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).
За змістом оспорюваного Договору передбачено поставку (продаж) позивачем 1 відповідачу товару на загальну суму 23 916 690,00 (+/- 3%) грн без ПДВ.
Натомість, підпунктом 9.2.15 пункту 9.2 Статуту ПОСП "Колос" встановлене обмеження щодо укладення директором підприємства договорів (угод) на суму понад 50 000,00 грн. Зазначені договори (угоди) можуть підписуватися лише за умови їх попереднього погодження загальними зборами власників. 
У матеріалах справи відсутнє рішення загальних зборів власників ПОСП    "Колос" про надання дозволу директорові (погодження) на укладення ним спірного Договору з АТ "Лебединський насіннєвий завод".
Водночас, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з доводами апелянта про те, що відповідач на час укладення оспорюваного Договору був обізнаний із змістом Статуту позивача 1 та, відповідно, йому було відомо про обмеження повноважень директора на укладення договорів (угод) від імені підприємства.
Зазначені обставини підтверджується наявними у справі доказами щодо проведеного у липні 2019 року листування між ПОСП "Колос" та АТ    "Лебединський насіннєвий завод" з метою укладення відповідного договору поставки кукурудзи в кількості 5 000 тон у 2019 році. В процесі зазначеного листування позивачем 1 на електронну адресу представника відповідача 09.07.2019 (що останнім не заперечено) надіслано витребувані останнім документи, в тому числі  фотокопія Статуту.
Крім того, як встановлено судом першої інстанції та не заперечено відповідачем, 09.07.2019 загальними зборами власників ПОСП "Колос" приймалось рішення про надання згоди на укладення договору на поставку  ПОСП "Колос" кукурудзи у кількості 5 000 тон загальною вартістю 21    000    000,00 грн з ПДВ на користь ПрАТ "Лебединський насіннєвий завод" та уповноваження директора ПОСП "Колос" ОСОБА_3 на укладення та підписання даного договору, який не є предметом спору у даній справі (протокол №23/1 від 09.07.2019).
Доказів же в підтвердження надання загальними зборами власників позивача 1 погодження на укладення спірного Договору матеріали справи не містять та сторонами в процесі розгляду справи не надано.
Твердження відповідача про те, що йому не було відомо про наявність обмежень у повноваженнях директора позивача на момент укладення спірного Договору у 2020 році, оскільки, як свідчить інформація з листування, проведеного під час укладення цього Договору, позивачем 1 не надавалась відповідачу копія Статуту, а наданий Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містив відомостей про обмеження директора підприємства, апеляційний господарський суд відхиляє, зважаючи на таке. 
Відсутність станом на момент укладення оспорюваного Договору у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації щодо наявності обмежень у директора позивача 1 відповідно до частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" може бути врахована у спорі з третіми особами лише у випадку, коли третя особа не знала і не могла знати ці відомості. Тобто відсутність відповідних відомостей має бути оцінена в сукупності з іншими доказами у справі.
Як підтверджується матеріалами справи, відповідач мав у своєму розпорядженні копію (фотокопію) Статуту позивача 1, був з нею ознайомлений при укладенні відповідного договору поставки у 2019 році. 
При цьому, колегія суддів враховує, що при укладенні спірного Договору перелік документів, які належало надати позивачем 1 відповідачу, визначався останнім. Саме відповідна вимога відповідача не містила вказівки на надання  Статуту позивача 1 на відміну від попереднього переліку документів, які вимагалися при укладенні договору поставки у 2019 році та акредитації контрагента, як сільгоспвиробника. 
Колегія суддів апеляційного господарського суду також звертає увагу, якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статусом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента (постанова Верховного Суду у справі № 910/14081/17 від 17.10.2018 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі    № 916/2084/17).
Зважаючи на вказівку, яка міститься в преамбулі спірного Договору, зокрема, що позивач 1 діє в особі директора відповідно до Статуту, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про обізнаність іншої сторони Договору про повноваження директора, в тому числі відносно обмежень договірної суми, зазначеної у Статуті позивача 1.
Кожна сторона під час укладення правочину має поводити себе добросовісно, обачливо й розумно, об`єктивно оцінювати ситуацію.
Укладаючи оспорюваний Договір, АТ "Лебединський насіннєвий завод" повинне було проявити розумну обачність і перевірити наявність повноважень у підписанта від ПОСП "Колос" на укладення оспорюваного Договору відповідно не лише з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а й до положень Статуту підприємства. 
Оцінюючи заперечення відповідача проти апеляційної скарги, пов`язані з наявністю обставин щодо схвалення позивачем 1 спірного Договору, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує таке.
У відповідності до приписів статті 241 Цивільного кодексу України, законодавець не ставить схвалення правочину в обов`язкову залежність від наявності рішень окремих органів управління товариства, оскільки підтвердженням такого схвалення закон визначає вчинені на його виконання дії особи, в інтересах якої його було укладено. Такі дії повинні свідчити про прийняття правочину до виконання.
Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду відзначає, що при оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми    схвалення    воно    повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону,    установчих документів або договору    вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення.
Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №910/8794/16.
При цьому, наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (постанова Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/1163/17).
Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів т.ін.).
Матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували вчинення з боку позивача 1 дій, які можуть розглядатися як схвалення спірного Договору, як то виконання господарської операції з поставки товару, мовчазної згоди на прийняття оплати товару, погодження на прийняття автомобільного транспорту відповідача у місці поставки тощо. 
У листах від 15.10.2020, від 17.12.2020, 11.01.2021, надісланих позивачем 1 на адресу відповідача після підписання спірного Договору, містяться заперечення позивача 1 щодо виконання умов Договору, що не може вважатися його схваленням.
Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає помилковим твердження відповідача про те, що приймаючи участь у засіданнях Черкаського обласного постійнодіючого третейського суду при корпорації "Радник" у спорі, що виник з приводу невиконання умов спірного Договору, позивач 1 подавав клопотання та заяви по суті спору, а отже своїми діями визнав дійсність як третейського застереження у Договорі так і самого Договору.
Вчинення таких дій позивачем 1 у даних спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції  розцінює як виконання останнім своїх процесуальних прав, а подані ним клопотання і заяви є лише процесуальними документами в іншій справі, у яких висловлена правова позиція сторони спору, та не є юридично значимими діями, направленими на схвалення спірного Договору. 
Отже, доводи відповідача про схвалення позивачем 1 спірного Договору не знайшли свого підтвердження. 
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку про наявність підстав для визнання оспорюваного Договору недійсним, оскільки директором ПОСП "Колос" під час його укладення перевищено свої повноваження, беручи до уваги ознайомлення відповідача з обсягом його повноважень за Статутом та відсутність схвалення позивачем 1 Договору будь-якими діями, які б свідчили про прийняття спірного правочину до виконання, що відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України створювало би, змінювало би чи припинило би цивільні права та обов`язки з моменту вчинення Договору.
Натомість,  суд першої інстанції, надаючи правову кваліфікацію доказам, які подані сторонами з урахуванням фактичних обставин справи та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заявлених ПОСП "Колос" позовних вимог.         
У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга ПОСП "Колос" є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. 
Враховуючи положення частини 1    статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію    Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР    Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття    Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати    Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод    та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноматність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи сторін, викладені в апеляційній скарзі та відзиві, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до    статті 269 Господарського процесуального кодексу України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне        застосування норм матеріального права.
Згідно з пунктом 2 частини 1    статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи відповідно до пунктів 2, 3 частини 1    статті 277 Господарського процесуального кодексу України    є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів апеляційного        господарського суду визнає рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №925/874/21 в частині відмови у задоволенні позову ПОСП "Колос" до АТ "Лебединський насіннєвий завод" про визнання недійсним Договору таким, що підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позову, а апеляційну скаргу ПОСП "Колос" на зазначене рішення суду першої інстанції у цій частині, відповідно, такою, що підлягає задоволенню.  
Судові витрати.
Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати ПОСП "Колос" зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції та апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції покладаються на відповідача. 
Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" на рішення Господарського суду Черкаської області від 29.11.2021 у справі №925/874/21 задовольнити.
2. Скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 29.11.2021 у справі №925/874/21 про відмову в задоволенні позову Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" до Приватного акціонерного товариство "Лебединський насіннєвий завод" про визнання недійсним договору.
3. Позов Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" до Приватного акціонерного товариство "Лебединський насіннєвий завод" про визнання недійсним договору задовольнити.
4. Визнати недійсним договір поставки від 03.07.2020 №102-ТР, укладений між Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Колос" та Приватним акціонерним товариством "Лебединський насіннєвий завод".
5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" (Черкаська область, Шполянський район, с. Лебедин, вул. Заводська, 17, ідентифікаційний код: 00388932) на користь Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" (м.Остер, Козелецький район, Чернігівська область, вул. Незалежності, 103, ідентифікаційний код: 03799280) 2270,00 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви до суду першої інстанції.
6. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" (Черкаська область, Шполянський район, с. Лебедин, вул. Заводська, 17, ідентифікаційний код: 00388932) на користь Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" (м.Остер, Козелецький район, Чернігівська область, вул. Незалежності, 103, ідентифікаційний код: 03799280) 3405,00 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.
7. Доручити місцевому господарському суду видати відповідний наказ на виконання даної постанови із зазначенням відповідних реквізитів сторін.
8. Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Коробенка Г.П. повний текст постанови складено 03.10.2022. 

Головуючий суддя                                                            Г.А. Кравчук 

Судді                                                                                Т.П. Козир

                                                                                Г.П. Коробенко