ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 676/2107/22
Провадження № 33/4820/529/22
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання   Цугеля А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника Харчука О.П. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кам`янець–Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2022 року,-
в с т а н о в и в:
Постановою Кам`янець–Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2022 року 

        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця, паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 виданий 01 червня 2016 року Кам`янець-Подільським РСУДМСУ в Хмельницькій області,        
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок.
За постановою суду,  ОСОБА_1  13 травня 2022 року о 22 год.  30 хв. в  м. Кам`янець-Подільський,  по Проспекту Грушевського, 9, Хмельницької області, керував транспортним засобом AUDI державний номерний знак   НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння (1,20%о), який зафіксовано технічним засобом Drager, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі та в доповнені до неї, захисник Харчук О.П. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, суд розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим обмежив гарантоване право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя. 
Зазначає, що ОСОБА_1  було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», на що останній, будучи тверезим погодився. Проте, після того, як прилад «Drager», показав позитивний результат,  ОСОБА_1 висловив свою незгоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння. Працівники патрульної поліції почувши незгоду із результатами приладу «Drager», не направили його на огляд на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, чим порушили ч.3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку від 17 грудня 2008 року №1103, п.7 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 року №1452/735 та недійсність огляду в силу приписів ч.5 ст. 266 КУпАП.
Вказує, що про прийняття оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 04.08.2022 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. 
Крім того, ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині – НОМЕР_3 та знаходиться постійно в зоні активних бойових дій, що унеможливило дізнатися йому про оскаржуване рішення раніше. 
Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Місцевий суд, в порушення вище вказаних вимог закону, копію судового рішення своєчасно не надіслав, про прийняту постанову  ОСОБА_1 дізнався 04.08.2022 року з Єдиного реєстру судових рішень. 
Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.
З врахуванням того, що копію судового рішення, яке захисник Харчук О.П. оскаржує, ОСОБА_1 надіслано не було, а останній дізнався про неї лише 04.08.2022 року з Єдиного реєстру судових рішень, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови Кам`янець – Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2022 року та вважає за необхідне його поновити.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді, зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримався зазначених вимог закону.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до положень п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №166444  від 13.05.2022 року, з якого слідує, що 13.05.2022 року о 22 год. 55 хв. в м. Кам`янець-Подільський,  по Проспекту Грушевського, 9, Хмельницької області, ОСОБА_1  керував транспортним засобом AUDI державний номерний знак   НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія, за допомогою приладу «Драгер-алкотест 6810», результат огляду – наявність алкоголю в організмі 1,20 ‰ (проміле). Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суд вважає, що огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" проведено поліцейським в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані щодо особи, стосовно якої проводився огляд, та часу проведення такого огляду, під час чого велася безперервна відеофіксація.
Доводи стосовно правомірності використання даних приладу «Драгер» при проведенні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, спростовуються даними щодо технічних характеристик приладу, відповідно до яких в діапазоні температури навколишнього середовища, огляд на стан сп`яніння проводився при температурі + 19, при якій похибка "Драгеру" допустима у межах +-0,02 проміле, тому покази тесту № 984 у межах 1,20 % проміле з врахуванням похибки, перевищують допустиму норму алкоголю.
Таким чином, враховуючи вищевказане, суд вважає, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проходило з дотриманням процедури його проведення, відповідало вимогам ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
З відеозапису вбачається, що за кермом автомобіля AUDI державний номерний знак   НОМЕР_2 був ОСОБА_1 , у працівників поліції були правомірні підстави для зупинки вказаного автомобіля та для перевірки водія на стан сп`яніння. При цьому порушень будь-яких прав водія не відбулося, огляд на стан сп`яніння був проведений з дотриманням вимог та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 підтвердив вживання алкогольних напоїв.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 висловив незгоду з результатами Драгера, та працівники поліції не направили останнього й в медичний заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спростовується відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був згідний з даними приладу Драгер, а тому у працівників поліції не було підстав примусово направляти ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад охорони здоров`я. 
Відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення. Відеозаписи стосуються обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, їх встановлення, оформлення письмових доказів та протоколу про адміністративне правопорушення.
Порушень судом першої інстанції прав ОСОБА_1 на захист, а саме: неналежного його повідомлення про розгляд справи та розгляд справи без його участі, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Як вбачається з матеріалів справ, судом першої інстанції на виконання вимог ст.277-2 КУпАП вживалися заходи щодо своєчасного та належного повідомлення ОСОБА_1  про місце та час розгляду справи. 
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.
 
       З поданої заяви ОСОБА_1 від 08.06.2022 року вбачається, що він повідомляв суд першої інстанції про те, що він в судове засідання з`явитися не може. 
Клопотань про відкладення справи від ОСОБА_1 не має. 
За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи, будь-яких доказів поважності неприбуття в судові засідання суду не надавав, те, що приписами ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст. 130 КУпАП, а також ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд правомірно визнав за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, є безпідставним, так як відповідно до виписаних у ст.ст.254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.
З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального чи матеріального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.
Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та закриття провадження на підставі п.1ч.1ст. 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обґрунтованою.
Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кам`янець – Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2022 року.
Постанову Кам`янець – Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2022 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                   С.Д. Бережний