ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року 
м. Київ

справа № 640/30983/20
адміністративне провадження № К/9901/29311/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Стеценка С.Г., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу №640/30983/20
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2021 (головуючий суддя Шейко Т.І.) та на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 (прийняту судом у складі: головуючого судді Глущенко Я.Б., суддів:   Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.),-
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в м. Києві, викладеного в листі №  2600-0306-8/158741 від 08.11.2020 про відмову   ОСОБА_1  у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно заяви від 28.10.2020 та довідок № 21-1126зп та № 21-1128зп від 04.09.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсій, виданих Офісом Генерального прокурора.
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві провести з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-УІІ та статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-ІІІ, чинній на час призначення пенсії) виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), що становить 58432,66 грн., зазначеної у довідці №21- 1126зп від 04.09.2020 Офісу Генерального прокурора, без обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром, та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат;
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві провести з 26.03.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років   ОСОБА_1  відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-УІІ та статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-ІІІ, чинній на час призначення пенсії) виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), що становить 91815,74 грн., зазначеної у довідці № 21-1128зп від 04.09.2020 Офісу Генерального прокурора, без обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром, та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідачем прийнято протиправні рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру».
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в м. Києві, викладене в листі №  2600-0306-8/158741 від 08.11.2020 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно заяви від 28.10.2020 та довідок № 21-1126зп та № 21-1128зп від 04.09.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданих Офісом Генерального прокурора. 
Зобов`язано відповідача здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу на підставі довідки Офісу Генерального прокурора №21-1126зп від 04.09.2020, а з 01.04.2020 на підставі довідки Офісу Генерального прокуратури №21-1128зп від 04.09.2020, з урахуванням раніше проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.
Це рішення суду першої оскаржили в апеляційному порядку і позивач і відповідач. Разом з апеляційною скаргою позивач подав заяву про відмову від частини позовних вимог щодо: 
-визнання протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в місті Києві, викладеного в листі №  2600-0306-8/158741 від 08.11.2020 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно довідки № 21-1126зп від 04.09.2020, виданої до Постанови КМ України №657;
- зобов`язання ГУ ПФУ в місті Києві провести з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років   ОСОБА_1  відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), що становить 58432,66 грн., зазначеної у довідці №21- 1126зп від 04.09.2020 Офісу Генерального прокурора, без обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром, та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат.
Ухвалою апеляційного суду від 07.07.2021 прийнято часткову відмову позивача від позову. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2021 в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в місті Києві, викладеного в листі № 2600-0306-8/158741 від 08.11.2020, про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно заяви від 28.10.2020 та довідки № 21-1126зп від 04.09.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, виданої Офісом Генерального прокурора та зобов`язання здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу на підставі довідки Офісу Генерального прокурора №21-1126зп від 04.09.2020, з урахуванням раніше проведених виплат, визнано нечинним, а провадження у справі у відповідній частині закрито.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2021 в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в місті Києві, викладеного в листі № 2600-0306-8/158741 від 08.11.2020 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно заяви від 28.10.2020 та довідки №  21-1128зп від 04.09.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсій, виданої Офісом Генерального прокурора та зобов`язання ГУ ПФУ в місті Києві здійснити з 01.04.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років   ОСОБА_1  на підставі довідки Офісу Генерального прокуратури №21-1128зп від 04.09.2020 з урахуванням раніше проведених виплат, скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на момент виникнення спірних правовідносин, питання розміру заробітної плати прокурора, так само як і розміру його пенсійного забезпечення, врегульовані положеннями Закону України № 1697-VII, через що правові підстави для застосування положень Закону України №1789-ХІІ у відповідній частині відсутні. Проведення перерахунку на підставі довідки про розмір заробітної плати від 04.09.2020 №21-1128зп, виданої Офісом Генерального прокурора, має здійснюватись, виходячи з процентного розміру пенсії, встановленого положеннями статті 86 Закону України №1697-VII.
Щодо наявності підстав для застосування обмеження граничного розміру пенсії при проведенні перерахунку на підставі довідки Офіса Генерального прокурора від 04.09.2020 №21-1128зп, суд апеляційної інстанції зазначив, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону України №3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку. Внаслідок проведення перерахунку на підставі довідки про розмір заробітної плати від 04 вересня 2020 року №21-1128зп та з урахуванням наведених вище положень нормативно-правових актів, розмір пенсії позивача зменшиться.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У серпні 2021 року ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у випадку, якщо судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 16.10.2019 у справі № 240/5401/18, від 06.10.2015 у справі № 127/11720/14-а, від 12.11.2019 у справі № 360/1428/17, 06.10.2015 у справі № 127/11720/14-а, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021, позов задовольнити. Одночасно з цим, позивач посилається на положення статті 291 КАС України, зазначаючи, що судом апеляційної інстанції при вирішення даної справи не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.09.2020 у зразковій справі № 560/2120/20, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Верховний Суд ухвалою від 26.08.2021 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та з 2002 року отримує пенсію за вислугу років у розмірі 90% заробітної плати.
28.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідок Офіса Генерального прокурора від 04 вересня 2020 року.
Листом від 08 листопада 2020 року відповідач повідомив, що при проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки від 04 вересня 2020 року №21-1128зп з урахуванням положень Закону України №1697-VII, її розмір зменшиться. З огляду на те, що позивач отримує пенсію на підставі рішення суду без обмеження її максимального розміру, проведення перерахунку є недоцільним.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірним у цій справі є питання правомірності відмови ГУ ПФУ у місті Києві провести перерахунок пенсії позивача відповідно до довідки №21-1128зп від 04.09.2020 та зобов`язання провести відповідний перерахунок за заявою ОСОБА_1 від 28.10.2020 у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення) та без обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром за період з 01.04.2020.
Відповідно до діючої на момент виникнення спірних правовідносин редакції статті 86 Закону №1697-VII, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
За правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. 
Позивач наполягав, що його набуте право на отримання пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати згідно зі статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ не може бути звужене, а обмеження пенсії максимальним розміром на нього не розповсюджуються з огляду на принцип дії закону в часі.
Колегія суддів звертає увагу, що в цій справі право позивача на перерахунок пенсії сторонами не заперечується. Ключовими правовими питання є те, в якому відсотковому розмірі та відповідно до вимог якого закону слід було перерахувати пенсію позивача, та чи розповсюджуються на позивача встановлені Законом №3668-VI обмеження розміру пенсії.
Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
У постанові Верховного Суду від 21.12.2021 (справа №580/5962/20), яка прийнята у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, Суд дійшов таких правових висновків:
"….колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі № 580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформувати правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії."
"…колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувати правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII."
"…внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний… на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Отже, позовні вимоги Особа-1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають."
Колегія суддів звертає увагу, що правовідносини у цій справі цілком тотожні справі №580/5962/20 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначених правових висновків.
На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1697-VII в частині перерахунку пенсії втратила чинність. 
З огляду на викладене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, в силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, що і зроблено відповідачем у цій справі.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Посилання позивача на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.10.2019 у справі №240/5401/18, є безпідставними, через те, що такі висновки не є релевантними відносно тих, що виникли у цій справі.
Суд апеляційної інстанції у цій справі встановив, що внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний.
З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Таким чином, погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині висновків про відсутність підстав для задоволення позову про перерахунок пенсії в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення) та без обмеження пенсії максимальним (граничним) розміром за період, суд апеляційної інстанції, виходив з інших мотивів, ніж суд першої інстанції, який вказав про передчасність таких вимог ОСОБА_1 .
В частині позовних вимог про зобов`язання провести перерахунок пенсії позивача відповідно до довідки №21-1128зп від 04.09.2020, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, дійшов висновку про те, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки такий перерахунок призведе до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 .
З такими висновками колегія суддів погоджується, виходячи з такого.
Відповідно до положень пункту 4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Касаційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки судів попередніх інстанцій. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судів та щодо яких не наведено мотивів відхилення кожного з аргументів.
Розглядаючи цю справу в касаційному порядку, Верховний Суд також враховує, що згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень.
Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на викладене, керуючись статтями 341- 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                    Л.В. Тацій
Судді          :                                                                                                    Т.Г. Стрелець
                                                                                                              С.Г. Стеценко