Ухвала
 
18 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 932/12254/20
провадження № 61-6932ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2022 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,
встановив:
21 липня 2022 року Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2022 року у вказаній справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, який продовжувався ухвалою від 09 вересня 2022 року.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09 вересня 2022 року заявником надіслано до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу. 
Проте уточнена касаційна скарга всупереч вимогам ухвали Верховного Суду від 09 вересня 2022 року так і не містить посилання на пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається ця касаційна скарга, з відповідним обґрунтуванням (мотивуванням), хоча зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження судових рішень за приписами пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України є обов'язковим. 
Натомість заявником лише процитовано частину першу статті 389 ЦПК України, якою передбачено право касаційного оскарження судових рішень, а також підпункт а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, яким визначено один з випадків можливості касаційного оскарження судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак, такі посилання не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов'язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.   
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги              у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
З урахуванням наведеного, оскільки недоліки касаційної скарги, вказані в ухвалі Верховного Суду від 09 вересня 2022 року, не усунуто, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтям 185, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2022 року визнати неподаною та повернути заявнику.     
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   М. Ю. Тітов