Ухвала
Іменем України 
24 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 161/6957/22
провадження № 51-3181 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати  Касаційного кримінального суду      у складі:
головуючого           ОСОБА_2
суддів                        ОСОБА_3 та ОСОБА_4
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року щодо нього,
 
встановив:
 
За вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2022 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та  засуджено за частиною 2 статті 109, частиною 2 статті 436-2 Кримінального кодексу України (далі - КК) із застосуванням статті 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2022 року щодо засудженого          ОСОБА_1 залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо нього. 
 
Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону
 
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі            статтею 436 КПК.
Також, згідно з частиною 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. 
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Так, засуджений, вказуючи на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі, не наводить достатніх підстав такої позиції, як і не зазначає, яких помилок допустив суд апеляційної інстанції при призначенні покарання.
Крім того, засуджений, посилаючись на положення статті 75 КК, не аргументує свою позицію щодо вирішення судом даного питання та не посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підставу для скасування судових рішень.
Тобто у касаційній скарзі засуджений має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставою для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
 
До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
 - залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
 - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Однак, засуджений просить скасувати оскаржувані щодо нього судові рішення та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, тоді як одночасне скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду є підставою для призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
При цьому, всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК засуджений не долучив до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень.
Також, засуджений не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд      
 
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали. 
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_2                                         ОСОБА_3                                       ОСОБА_4