П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
28 вересня 2022  року                                                                                 місто Київ
 
                                                                                                  справа №753/21787/21
                                                                       провадження№22-ц/824/8693/2022     
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -  Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., 
 
сторони: 
позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»
відповідач - ОСОБА_1 
 
розглянувши у  порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства  «Акцент Банк», 
на  рішення Дарницького районного суду м.Києва від 7 червня 2022 року, ухвалене  у складі судді Шаповалової К.В.,
у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У жовтні 2021 року позивач АТ «Акцент Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява обґрунтована тим, що 1 липня 2019 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Акцен-Банк" з метою укладання кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі зазначеної Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг АТ "Акцент-Банк" відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40%  на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.
Відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Тарифами, Правилами та Умовами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання виконав, проте відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 28 вересня 2021 року утворилась заборгованість в сумі 36504,05 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 26934,76 грн., заборгованості за відсотками - 9569,29 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 7 червня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник АТ «Акцент-Банк» (АТ «А-Банк») - Омельченко Є.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції  норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.  
Зокрема зазначає про те, що відповідач в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку своїм підписом підтвердила факт ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржниця користувалася кредитом, що підтверджує те, що остання ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» і погодилася з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Доказом наявності факту виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією та сплата періодичних платежів.
Зазначає, що посилання на постанову Верховного Суду від 3липня 2019 року у справі №342/180/17 в частині відмови у стягненні процентів жодним чином не обґрунтовано, оскільки в справі №342/180/17 розглядався випадок, коли Тарифи Банку не було підписано боржником. В даному випадку до матеріалів справи додано не тільки Тарифи Банку, а і Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка, та багато іншого. Паспорт продукту підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджує факт укладення договору та ознайомлення позичальника з умовами договору. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року по справі №524/5556/19 (стосовно підпису), дана судова практика у цій категорії справ є незмінною.
У цій справі потрібно було використовувати іншу судову практику, а саме правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 2 грудня 2020 року у справі №284/157/20 де визначено, що наявний  в матеріалах справи  підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, що підтверджує погодження між сторонами умов договору. Суди в порушення вимог статей 81, 367, 374 ЦПК України не врахували те, що оскільки сторонами було погоджено, зокрема процентну ставку, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, то суду слід було визначити й стягнути таку заборгованість відповідно до положень закону та підписаних відповідачем анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту. Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту відповідач відповідно до ст. ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.
Вказує, що сумніви суду відносно розрахунку заборгованості є необґрунтованими, та на підтвердження вірності розрахунку банк надає банківську виписку.
Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_1   не скористалася.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 липня 2022 року  відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 серпня 2022 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 1 липня 2019 року складена анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк", підписанням якої ОСОБА_1 відповідно до ст. 634 ЦК України у повному обсязі приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг, які разом із тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, що розташовані у рекламному буклеті, становлять договір про надання банківських послуг.
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість   ОСОБА_1 за договором б/н від 1 липня 2019 року станом на 28 вересня 2021 року становить 36504,05 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом  в сумі 26934,76 грн., заборгованості за відсотками  в сумі 9569,29 грн..
Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі кредитних коштів відповідачці ОСОБА_1 , а також не надано первинних фінансових документів, зокрема виписки по рахунку. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що  позивачем  не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження надання відповідачці кредитних коштів, розміру таких кредитних коштів та користування відповідачкою  кредитними коштами, а також доказів наявності заборгованості у визначеному у позову розмірі, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають.
З висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог колегія суддів погоджується, вважає їх обґрунтованими,  і такими, що відповідають матеріалам справи та  нормам матеріального права.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що 1 липня 2019 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк", та  погодилася на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами кредитування та обслуговування, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.
На підтвердження позовних вимог банк надав суду анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку Тарифи користування кредитною карткою «Зелена».
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Виходячи з позовних вимог, саме про такий договір зазначає банк.
Підписом у анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що є договором приєднання, відповідач погодився з умовами та правилами. Однак, з цієї анкети-заяви не вбачається суми бажаного та наданого кредитного ліміту, та отримання відповідачем кредитної картки, а, отже, застосування Умов та Правил надання банківських послуг в будь-якій редакції не є можливим.
Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в Акцент-Банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Враховуючи висновки, які містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, відсутність підпису позичальника на Умовах та правилах надання банківських послуг не дає можливості їх застосувати навіть при наявності підпису позичальника на анкеті-заяві.
Як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, остання містить особисті дані та підпис позичальника, однак, не містить будь-яких даних про те, яку картку виявила бажання отримати відповідачка ОСОБА_1 , який кредитний ліміт просила встановити.
Також подана до суду анкета-заява не містить підтверджень, що відповідачці ОСОБА_1 було надано кредитні кошти та видано кредитну картку. Тобто, позивач не надав доказів отримання відповідачем кредитних коштів. Розрахунок заборгованості, а також підпис ОСОБА_1 1 в анкеті-заяві не є доказом отримання відповідачкою кредитної картки та користування кредитними коштами.
Що стосується паспорту споживчого кредитування, який, як зазначає позивач, не був прийнятий до уваги судом першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Доводи апеляційної скарги АТ "Акцент Банк" про наявність Паспорту споживчого кредиту, який містить основні умови кредитування за яких наявні підстави для стягнення заборгованості за простроченими відсотками, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Паспорт споживчого кредиту не може бути підставою для повного задоволення позову, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий  кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (позиція Верховного Суду, викладена  у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20). 
Таким чином висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову є обґрунтованим.
До апеляційної скарги АТ «Акцент-Банк» долучено банківську виписку за період з 1 липня 2019 року по 22 червня 2022 року.
У той же час, відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
На момент подачі позовної заяви вказаний доказ був наявний у позивача, однак, він не подав його до суду першої інстанції. В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк» не навів об`єктивних причин, які перешкодили подати йому зазначений доказ у встановлений законом строк.
Таким чином, підстави для прийняття наданої представником позивача банківської виписки на стадії апеляційного розгляду відсутні. 
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду ухвалене на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,
суд,-
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 7 червня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

 
Суддя-доповідач:                                                                О.І. Шкоріна

Судді:                                                                                  Л.Д. Поливач

                                                                                             А.М. Стрижеус