ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/1833/22	

головуючий суддя І інстанції – Калашник Ю.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.05.2022 року в адміністративній справі № 280/1833/22 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не відображення/коригування у його особовій картці дійсного стану зобов`язань перед бюджетом та зобов`язати відповідача привести у відповідність інтегровану індивідуальну картку платника податків шляхом скасування (списання) та виключення неправомірно нарахованої заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповернення позивачу безпідставно стягнутих коштів та зобов`язати відповідача повернути йому безпідставно стягнуті (отримані) кошти в сумі 18117,59грн. за вимогою про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 06.02.2019 №Ф-2870-56У, яка визнана протиправною та скасована.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.05.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1  було задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо не відображення/коригування в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області привести у відповідність інтегровану індивідуальну картку платника податків ОСОБА_1 шляхом скасування (списання) та виключення неправомірно нарахованої заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вимогою про сплату боргу (недоїмки)  №Ф-2870-56У від 06.02.2019.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо неповернення ОСОБА_1 безпідставно стягнутих коштів у розмірі 18117,59 грн.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 безпідставно стягнуті (отримані) кошти в сумі 18117,59 грн. за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2019 №Ф-2870-56У, яка визнана протиправною та скасована.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскільки за позивачем рахується податковий борг, то заявлені ним позовні вимоги є безпідставними.
Відзив від позивача на адресу суду не надходив.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 у справі №  280/1411/20, яке набрало законної сили 30.07.2020  позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зокрема: визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2870-56У від 06.02.2019 на суму 18276,72 грн.
27.10.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення безпідставно стягнутих коштів у сумі 18276,72грн. та приведення у відповідність ІКП шляхом скасування (списання) та виключення неправомірно нарахованої заборгованості.
Листом ГУ ДПС у Запорізькій області від 25.11.2021, відмовлено у задоволені заяви з підстав наявності у позивача станом на 12.11.2021 заборгованості з ЄСВ у сумі 22258,64  грн.
Не погодившись з вказаними доводами відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що останні є обґрунтованими та відповідають приписам чинного законодавства.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначені Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року №5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 березня 2021 р. за № 321/35943, дата набрання чинності  05.04.2021), далі - Порядок.
Відповідно до п.3 Розділу 1 Порядку, оперативний облік платежів здійснюється податковими органами в інформаційній системі.
Метою ведення оперативного обліку і складання звітності податкових органів є забезпечення користувачів повною, достовірною та неупередженою інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування для прийняття оптимальних управлінських рішень.
Оперативний облік та звітність податкових органів ґрунтується на таких принципах:
нарахування - показники фіксуються в оперативному обліку згідно з правилами оподаткування, установленими Кодексом та іншими законодавчими актами з питань податкового законодавства;
превалювання сутності над формою - законність відображення облікових операцій та відповідність їх сутності;
повне висвітлення - звітність податкових органів мас містити інформацію, яка всебічно характеризує стан розрахунків платників податків з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування;
безперервність - виконання повноважень та функцій податкових органів здійснюється виходячи з припущення, що їх діяльність буде тривати і надалі:
єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх показників в інформаційній системі та звітності податкових органів в єдиній грошовій одиниці.
Для забезпечення достовірності відображення облікових показників в ІКП структурними підрозділами за напрямами роботи здійснюється попередній та загальний контроль у терміни, встановлені цим Порядком.
Загальний контроль, відповідно до п.2 розділу І Порядку, це процес контролю, що забезпечує досягнення достовірності відображення облікових показників в інтегрованій картці платника податків.
Як визначено у п. 1 підрозділу 1 Розділу II Порядку, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються інтегровані картки платника податків (далі - ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею. Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.
Під обліковою операцією у п.2 розділу І Порядку розуміється дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників (показників в ІКП, які породжуються у процесі перетворення у підсистемах інформаційної системи первинних показників).
Первинні показники, згідно п.2 розділу І Порядку, це показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування платежів, контроль за справлянням яких покладено на податкові органи.
При цьому до первинних документів відповідно до того ж пункту Порядку віднесені документи, що складені платниками та/або податковими органами, отримані від інших органів влади згідно з чинним законодавством, в тому числі: податкові декларації, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення податкового органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація Казначейства про надходження податків і зборів та єдиного внеску тощо.
Як було встановлено судом  у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 у справі №280/1411/20, нарахування єдиного внеску в ІКП ОСОБА_1 станом на дату формування вимоги (06.02.2019) в загальній сумі 18276,72 грн. були проведені автоматично за даними інформаційної системи органу доходу і збору.
Відповідно до п.1 підрозділу 4 «Відображення в інформаційній системі результатів адміністративного та/або судового оскарження донарахованих сум з відповідним перенесенням до ІКП» Розділу V Порядку працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем вносять дані до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.
Відображенню в інформаційній системі підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.
Такими матеріалами, зокрема, є рішення суду, прийняте по суті.
Як визначено у пп.4 п.2 підрозділу 4 розділу V Порядку залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами, як інформація з рішення суду, прийнятого по суті. Статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) («Скасовується в судовому порядку» / «Вручено, судовий розгляд»),
У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в судовому порядку»), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування/зменшення суми не проводиться.
Інформація, внесена та збережена працівниками підрозділів адміністративного/судового оскарження до інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, щоденно автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.
Працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.
Аналіз зазначених положень Порядку свідчить, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює наявність матеріально - правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, відповідно належним способом захисту порушеного права позивача є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії з відображення/коригування у інтегрованій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 26.02.2019 року по справі № 805/4374/15-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Як свідчать встановлені обставини справи, відповідачем було прийнято вимогу  про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2870-56У від 06.02.2019 на суму 18276.72 грн., яка була оскаржена позивачем в судовому порядку.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 у справі №  280/1411/20, яке набрало законної сили 30.07.2020 визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2870-56У від 06.02.2019 на суму 18276,72 грн.
В наведеному судовому рішенні судом першої інстанції було зазначено, що у фізичної особи-підприємця, яка обрала спрощену систему оподаткування та не отримує дохід (не здійснює підприємницьку діяльність), не виникає обов`язку сплачувати внесок у мінімальному розмірі.
В період, за який нараховано внесок від здійснення підприємницької діяльності, позивач не займався останньою.
Отже, з зазначеного вбачається, що в судовому порядку було встановлено необґрунтованість нарахування позивачу єдиного внеску у розмірі 18276.72 грн., а тому колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача  в частині не відображення/коригування у його особовій картці дійсного стану зобов`язань перед бюджетом та зобов`язання відповідача привести у відповідність інтегровану індивідуальну картку платника податків шляхом скасування (списання) та виключення неправомірно нарахованої заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Щодо позовних вимог про повернення безпідставно стягнутих коштів за вимогою про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 06.02.2019 №Ф-2870-56У-55, яка визнана протиправною та скасована, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).
За змістом частин 5 та 7 статті 9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування; єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.
Відповідно до ч. 13 ст. 9 Закону № 2464-VI суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до статей 9 та 11 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" розроблено Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, який затверджений    наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 № 6 (далі - Порядок № 6).
Вказаний Порядок № 6 визначає процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) або повернення платникам, на яких згідно із    Законом    покладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску.
Відповідно до п. 3 Порядку № 6, надміру сплачені суми єдиного внеску - суми коштів, які на певну дату зараховані на відповідний рахунок 3719 понад нараховані суми єдиного внеску на таку дату (крім сум авансових платежів, граничний строк сплати яких не настав, сплачених відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 9 Закону); помилково сплачені суми єдиного внеску - суми Коштів, які на певну дату зараховані на невідповідний рахунок 3719 та/або сплачені з рахунку неналежного Платника; рахунок 3719 - відповідні небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 "Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування", відкриті в органах Державної казначейської служби України.
Пунктами 4-7 Порядку № 6 встановлено, що у випадку надмірної сплати сум єдиного внеску на рахунок 3719 органом доходів і зборів здійснюється зарахування цих коштів у рахунок майбутніх платежів за тим самим рахунком відповідно до встановленого розміру єдиного внеску та у порядку календарної черговості виникнення зобов`язань платника з цього платежу.
Повернення коштів здійснюється у випадках:
1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719;
2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719;
3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету;
4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.
Згідно п. 6 Порядку, повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення.
У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.
Відповідно до п. 7 Порядку № 6 у разі надходження заяви про повернення коштів з рахунку 3719, підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації заяви проводить перевірку наданої платником інформації.
У разі відмови в задоволенні заяви про повернення коштів з рахунку 3719 платнику єдиного внеску підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається повідомлення за підписом посадової особи із зазначенням причин відмови.
Відповідно до п. 10 Порядку, заява залишається без задоволення у таких випадках: невідповідність Заяви формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку; недостовірність викладеної у Заяві інформації; подання Заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску; наявність у Платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій; ненадання документа, що додається до Заяви згідно з пунктом 6 цього Порядку.
Відтак, повернення надміру сплачених сум єдиного внеску здійснюється відповідним підрозділом органу доходів і зборів на підставі заяви платника податків у випадках, визначених пунктом 5 Порядку № 6, за умови відсутності у платника податків заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій. При цьому, перелік підстав, з яких платнику податків може бути відмовлено у задоволенні його заяви, передбачений пунктом 7 Порядку № 6, є вичерпним.
Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи позивачу у поверненні безпідставно стягнутих  коштів, відповідач посилається на положення п. 9-15 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Так, положеннями п. 9-15 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", окрім іншого, визначено, що підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на 1 грудня 2020 року з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки включно до дати подання заяви про списання недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання до 1 березня 2021 року:
а) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше;
б) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше.
Нараховані та сплачені або стягнуті за зазначений період суми недоїмки, штрафних санкцій і пені відповідно до цього Закону не підлягають поверненню.
В даному ж випадку, як уже було встановлено, на підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів сформована вимога про сплату боргу (недоїмки)  №Ф-2870-56У від 06.02.2019 про сплату боргу у розмірі 18276,72 грн. 
Відповідна заборгованість за податковою вимогою №Ф-2870-56У від 06.02.2019 у розмірі 18  117,59 грн. була погашена шляхом примусового стягнення 03.12.2019, про що свідчить довідка ТОВ «МЗАтЗ» за вих. №  76 від 13.01.2022 року.
В подальшому, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 у справі №  280/1411/20, яке набрало законної сили 30.07.2020  позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2870-56У від 06.02.2019 на суму 18276,72 грн.
Таким чином, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року у справі №280/1411/20 встановлено протиправність нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 18276,72  грн.
При цьому, посилання відповідача на положення п. 9-15 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", як на підставу для відмови у поверненні позивачу примусово стягнених з неї коштів в сумі 18276,72 грн., є безпідставним, адже відповідні положення не застосовуються до сплачених особою сум недоїмки, які були безпідставно нараховані контролюючим органом.
В даному ж випадку, факт безпідставного нарахування позивачу недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 18276,72грн. підтверджується рішенням Запорізького окружного адміністративного суді від 27.04.2020 по справі №280/1411/20, яке набрало законної сили.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.05.2022 року в адміністративній справі №280/1833/22 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко