ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 грудня 2022 року           справа №428/7517/21 

                                                                                                                               м.Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів: 
судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., 
секретар судового засідання - Меркулова К.С.,
за участю: представника позивача - Демченка Д.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 вересня 2021 року у справі № 428/7517/21 (головуючий І інстанції Шубочкіна Т.В.., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Київ Департаменту патрульної поліції в особі інспектора старшого лейтенанта поліції 3 батальйону 1 роти Гловацького Олександра Валерійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент патрульної поліції про скасування постанови,- 

                                  В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м.Київ Департаменту патрульної поліції в особі інспектора старшого лейтенанта поліції 3 батальйону 1 роти Гловацького Олександра Валерійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову ЕАО № 4560911 від 30.07.2021 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення; закрити провадження у справі.
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 вересня 2021 року позов задоволено: скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАО №4560911 від 30.07.2021 року; провадження по адміністративній справі закрито у зв`язку з відсутністю в діях позивача  складу адміністративного правопорушення.
Третьою особою на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин. В обгрунтування доводів зазначив, що факт порушення позивачем п. 12.4 ПДР України підтверджується відеодоказами наданими до відзиву на позов.
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.
Ухвалою апеляційного суду від 31.01.2022 року справу № 428/7517/21 призначено до розгляду на 09.03.2022 року. У зв`язку із запровадженням Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, воєнного стану через акт відкритої агресії з боку Російської Федерації, а також, враховуючи наказ Голови Верховного Суду від 2 березня 2022 року №29/0/8-22 «Про встановлення особливого режиму роботи Верховного Суду в умовах воєнного стану», з метою забезпечення безперервності правосуддя, ця скарга розглядається у перший день можливості вчинення процесуальних дій.
Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги.
Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановою від 30.07.2021 року серії ЕАО № 4560911 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. у зв`язку з тим, що останній 30.07.2021 року о 14-35 годині, керуючи транспортним засобом в в м.Києві, пр. Броварський, 32б, рухався зі швидкістю 77 км/год, перевищив встановлене обмеження швидкості у населеному пункті, чим порушив п. 12.4 ПДР України (а.с. 12).
В пп. 5.45 п. 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) зазначений інформаційно-вказівний знак «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах пункту. 
Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно  ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу..
У відповідності до  ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність,  яка  посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. 
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.
Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно  ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд першої інстанції, скасовуючи спірну постанову про накладення адміністративного стягнення, дійшов висновку, що відповідачем не надано жодних належних доказів в підтвердження правомірності прийнятого рішення; наданий Департаментом патрульної поліції відеодиск не є належним доказом на підтвердження вчинення позивачем спірного адміністративного правопорушення, оскільки не містить відеофайлів з безпосереднім розглядом поліцейським адміністративної справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, що позбавляє суд можливості перевірити законність дій відповідача при розгляді даного адміністративного правопорушення.
Сторонами надано відеодокази подій 30.07.2021 року.
З відеодоказів, наданих позивачем, апеляційним судом встановлено, що позивач звернувся до співробітника патрульної поліції з письмовою заявою про перенесення розгляду справи на інший час, оскільки потребує правової допомоги, яку відхилено співробіником патрульної поліції (файли IMG_1409_Trim, IMG_1410_Trim). 
Відповідачем надано відеозапис, яким підтверджено факт перевищення позивачем швидкості (а.с. 45).
Апеляційний суд зазначає, що з наданого відповідачем відеодоказу вбачається факт порушення позивачем п. 12.4 ПДР.
Водночас, апеляційний суд не бере до уваги зазначений відеодоказ відповідача, оскільки відповідачем порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, з таких підстав.
Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
За змістом  ст. 7 КУпАП  ніхто  не  може  бути   підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:
1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;
2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;
3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;
4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;
5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).
З відеодоказу, наданого позивачем, вбачається, що співробітник патрульної поліції в порушення ст.ст. 268, 278 КУпАП позбавив позивача права при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.
Зазначеному порушенню не надав належної оцінки суд першої інстанції та скасував спірну постанову відповідача з інших підстав - відсутність відеофайлів з безпосереднім розглядом поліцейським адміністративної справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.
На думку апеляційного суду, саме позбавлення позивача права при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката є правовою підставою для скасування постанови відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність спірної постанови відповідача та закриття провадження у справі, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно вирішив справу, проте мотивувальна частина рішення підлягає доповненню в частині підстав скасування спірної постанови відповідача,  внаслідок чого рішення суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині.
Керуючись ст. ст. 72-77, 195, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -          
          
                                                  ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення. 
Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 вересня 2021 року у справі № 428/7517/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Київ Департаменту патрульної поліції в особі інспектора старшого лейтенанта поліції 3 батальйону 1 роти Гловацького Олександра Валерійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент патрульної поліції про скасування постанови - змінити в мотивувальній частині рішення щодо підстав скасування постанови серії ЕАО № 4560911 від 30.07.2021 року. 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Повний текст постанови складений та проголошений 7 грудня 2022 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко
           Судді:                                                                            Т.Г. Гаврищук
                                                                                          Е.Г. Казначеєв