П О С Т А Н О В А
іменем  України 
13 жовтня 2022 року 	 	справа 340/9115/21	

                    Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
                              головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                    судді  Головко О.В., Ясенова Т.І.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 (суддя Петренко О.С.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про скасування рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та зобов`язання затвердити проект  

ВСТАНОВИВ:

           ОСОБА_1 16.11.2021 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, в якому просить:
    - визнати протиправним і скасувати рішення №1238 від 24.06.2021 про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства;
    - зобов`язати прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,6000га для ведення особистого селянського господарства за місцезнаходженням Кіровоградська область, Бобринецький район, Витязівська сільська рада, кадастровий номер 3520883200:02:000:0336 (ас1).

          У відзиві Кетрисанівська сільська рада проти позову заперечувала, вказуючи, що рішенням сільради №156 від 26.02.2021 на території Кетрисанівської громади створені громадські пасовища та наданий дозвіл на розробку проектів землеустроїв щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 5660га пасовищ за рахунок земель комунальної власності, які не передані у власність або користування. Рішенням №1866 від 31.08.2021 затверджений  перелік земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється під громадські пасовища. До переліку увійшла земельна ділянка кадастровий номер 3520883200:02:000:0336 (ас56). 

          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 позов задоволений частково:  
    - визнано протиправним і скасувати рішення Кетрисанівської сільської ради №1238 від 24.06.2021 про відмову ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства;
    - зобов`язано Кетрисанівську сільську раду повторно розглянути заяву  ОСОБА_1  про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,6000га для ведення особистого селянського господарства за місцезнаходженням Кіровоградська область, Бобринецький район, Витязівська сільська рада, кадастровий номер 3520883200:02:000:0336;
    - з Кетрисанівської сільської ради на користь ОСОБА_1 стягнутий сплачений судовий збір в сумі 951гр60коп (ас98).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції. Вказує, що зобов`язання повторно розглянути заяву про затвердження проекту землеустрою не вирішує спір по суті, оскільки така заява вже була розглянута і суб`єкт владних повноважень прийняв рішення за наслідками розгляду такої заяви (ас141).  

В апеляційній скарзі Кетрисанівська сільська рада просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам що спірна земельна ділянка знаходиться в межах громадських пасовищ (ас104).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

ОСОБА_1 03.07.2020 подав до Витязівської сільської ради заяву, в якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з числа пасовищ площею 0,6000га для ведення особистого селянського господарства. До заяви додані: копії паспорта та ідентифікаційного номера; графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, яку позивач просить надати у власність (ас24).
          Рішенням Витязівської сільської ради №596 від 31.07.2020 позивачу наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,6000га пасовищ для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення (ас25). 
          В процесі децентралізації, відповідно до Розпорядження КМУ №716-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Кіровоградської області», Постанови Верховної Ради України №807 від 17.07.2020 «Про утворення та ліквідацію районів», рішення Кетрисанівської сільської ради №4 від 10.11.2020 «Про реорганізацію сільських рад Бобринецького району шляхом приєднання до Кетрисанівської сільської ради», Витязівська сільська рада приєднана до Кетрисанівської сільської ради.  
ТОВ «Тектоареал» розроблений проект землеустрою, зокрема встановлені межі земельної ділянки на місцевості, земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 3520883200:02:000:0336. Проект погоджений експертом державної експертизи (ас21-30).
ОСОБА_1 12.02.2021 подав до Кетрисанівської сільської ради заяву, в якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,6000га для ведення особистого селянського господарства (ас31). 
Рішенням Кетрисанівської сільської ради №1238 від 24.06.2021 відмовлено в затверджені проекту землеустрою оскільки сільська рада не набула права власності на цю земельну ділянку (ас32). 

Відповідно до частини 2 статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до пунктів «а», «б» частини 1 статті 12 Земельного Кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад в галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до частини 1 статті 83 Земельного Кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.
Відповідно до частини 2 статті 83 Земельного Кодексу України, у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли в комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
          Відповідно до частини 2 статті 116 Земельного Кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до частини 3 статті 116 Земельного Кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться в разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають в користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини 4 статті 116 Земельного Кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.
Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів в межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. В клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (в разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи в сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (в разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). В разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
          Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 118 Земельного Кодексу України, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання в місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову в його наданні. Підставою відмови в наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини 9 статті 118 Земельного Кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. 
Відповідно до частини 10 статті 118 Земельного Кодексу України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Відповідно до частини 11 статті 118 Земельного Кодексу України, в разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.
          Відповідно до частини 1 статті 121 Земельного Кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. В разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.
Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного Кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 186 Земельного Кодексу України, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влад, органами місцевого самоврядування згідно повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.  
Відповідно до частини 7 статті 186 Земельного Кодексу України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.
Відповідно до частини 8 статті 186 Земельного Кодексу України, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до частини 10 статті 186 Земельного Кодексу України, висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.
Законом України №1423 від 28.04.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набрав чинності 27.05.2021, Перехідні положення Земельного Кодексу України доповнені пунктом 24, відповідно до якого, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів в межах таких територіальних громад. 

Право на безоплатне отримання громадянином у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації захищено Конституцією України. Це право знайшло подальший розвиток та регулювання в положеннях статей 81, 83, 116, 121 Земельного кодексу 
За таких умов, суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого входить забезпечення дотримання конституційних прав громадян на безоплатне отримання у власність земельних ділянок, в разі відмови у наданні земельної ділянки у власність повинен повідомити громадянина, чому йому відмовляється в реалізації його конституційного права. Іншими словами, рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути мотивованим, щоб громадянин чітко усвідомлював, які порушення законодавства чи недоліки ним допущені, що не дозволяє йому отримати бажану земельну ділянку.
Позивач зі свого боку належним чином пройшов передбачений законодавством шлях з метою отримання у власність земельної ділянки: подав заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з графічними матеріалами бажаного місця розташування земельної ділянки; отримав рішення сільської ради про надання такого дозволу; замовив та отримав проект землеустрою з формуванням графічних меж земельної ділянки на місцевості та присвоєння кадастрового номеру. Однак на завершальному етапі, коли орган місцевого самоврядування у відповідності до частини 9 статті 118, частин 6, 7 статті 186 мав прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, - за надуманими підставами відмовив у затвердженні проекту землеустрою. 
При цьому суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що є протиправними мотиви відмови що Кетрисанівська сільська рада не набула права власності на цю земельну ділянку. Перебування земельної ділянки у комунальній власності Кетрисанівської сільської рали випливає з положень статті 83, пункту 24 Перехідних положень Земельного Кодексу України і передача у власність ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер 3520883200:02:000:0336 є обов`язком Кетрисанівської сільської ради, як правонаступника Витязівської сільської ради, яка надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.   
В оскаржуваному рішенні не зазначено про недоліки проекту землеустрою,  невідповідність проекту землеустрою положенням законів, документації з землеустрою, містобудівній документації  

Відмовивши в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки без належного обгрунтування, суб`єктом владних повноважень недотриманий принцип відповідальності за свою діяльність, закріплений в статті 3 Конституції України. 
Немотивоване рішення Кетрисанівської сільської ради №1238 від 24.06.2021 не відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України стосовно обгрунтованості, добросовісності, розсудливості. Акти суб`єктів владних повноважень, які впливають на права і обов`язки інших осіб, повинні бути чіткими, конкретними, однозначно зрозумілими, такими, що не допускають різноманітного тлумачення та невизначеності відносно порядку і способу виконання.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що, встановивши протиправність рішення Кетрисанівської сільської ради, - окружний суд безпідставно зобов`язав повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Тобто окружний суд не забезпечив ефективний захист права позивача, порушеного суб`єктом владних повноважень, як того вимагає частина 1 статті 2 КАС України. 
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України, в разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом в рішенні.
Отже адміністративний суд, в разі встановлення порушень прав, свобод, інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, має повноваження зобов`язувати суб`єкта владних повноважень, який порушив закон, вчиняти конкретні дії або приймати конкретні рішення, направлені на відновлення порушених прав.

Як зазначалось вище,  ОСОБА_1 виконав всі передбачені законодавством умови для отримання у власність земельної ділянки площею 0,6000га для ведення особистого селянського господарства за місцезнаходженням Кіровоградська область, Бобринецький район, Витязівська сільська рада, кадастровий номер 3520883200:02:000:0336.
В свою чергу Кетрисанівська сільська рада, правонаступник Витязівської сільської ради, не представила доказів наявності підстав відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Посилання відповідача на рішенням сільради №156 від 26.02.2021 про створення на території Кетрисанівської громади громадських пасовищ не може бути привидом для відмови у відведенні земельної ділянки у власність, адже це рішення прийнято вже після того, як позивач подав на затвердження розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в якому зазначено, що згідно з переліком обмежень у використанні земельних ділянок, обмеження у використанні земельної ділянки відсутні, та який погоджений з територіальним органом Держгеокадастру в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного Кодексу України, що свідчить про відповідність проекту землеустрою вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою, містобудівній документації (ас33).

Рішення Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 про створення громадських пасовищ та подальше рішення №1866 від 31.08.2021 про внесення змін до рішення №156 від 26.02.2021 (ас33-43) є лише початковою стадією формування земельних ділянок, по яких навіть ще не розроблені проекти землеустрою щодо їх відведення. 
Крім того, відповідно до статті 22 Земельного Кодексу України, пасовища віднесені до земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що узгоджується з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.  

Таким чином на сьогоднішній день у Кетрисанівської сільської ради відсутні законодавчо визначені підстави для відмови у затвердженні  ОСОБА_1  проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,6000га для ведення особистого селянського господарства.  

В апеляційній скарзі представник позивача просить змінити рішення окружного суду та викласти резолютивну частину в новій редакції. Однак суд першої інстанції правильно визнав протиправним і скасував рішення Кетрисанівської сільської ради №1238 від 24.06.2021 про відмову ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; а також правильно стягнув судовий збір. В цій частині рішення окружного суду має бути залишеним без змін.    
У відповідності до статті 317 КАС України, зміні підлягає рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання повторно розглянути заяву  ОСОБА_1  про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в зв`язку з помилковим застосування норм матеріального і процесуального права. 

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він змінює розподіл судових витрат. 
При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1427гр40коп (ас154).

Представником позивача подана заява про відшкодування витрат на правничу допомогу при апеляційному перегляді справи (ас160).
Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.
Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, в разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 7 статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Між ОСОБА_1 та адвокатом Чілібі В.В. укладений договір від 02.10.2017 про надання професійної правничої допомоги при апеляційному перегляді справи за позовом до Кетрисанівської сільської ради про скасування рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та зобов`язання затвердити проект. Згідно пунктів 1.2.1 – 1.2.4 договору, адвокат складає апеляційну скаргу, інші процесуальні документи, відзив на апеляційну скаргу відповідача, здійснює представництво в суді. Згідно пункту 4.1.1 договору, гонорар адвоката за перелічений обсяг робіт становить 4500гр (ас121).
При наданні правової допомоги, адвокатом підготовлені апеляційна скарга, відзив на апеляційну скаргу відповідача, адвокат двічі з`являвся до суду для участі в розгляді справи.
З урахуванням зазначеного обсягу участі адвоката в підготовці та розгляді справи, зборі доказів, гонорар в розмірі 4500гр є співмірним зі складністю справи, часом, необхідним для виконання адвокатом названого переліку робіт, та значенням справи для сторони.

Керуючись статтями 241 – 244, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні апеляційної скарги Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області відмовити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  задовольнити частково.

Скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 в частині зобов`язання Кетрисанівську сільську раду повторно розглянути заяву  ОСОБА_1  про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,6000га для ведення особистого селянського господарства за місцезнаходженням Кіровоградська область, Бобринецький район, Витязівська сільська рада, кадастровий номер 3520883200:02:000:0336.

Зобов`язати Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,6000га для ведення особистого селянського господарства за місцезнаходженням Кіровоградська область, Бобринецький район, Витязівська сільська рада, кадастровий номер 3520883200:02:000:0336.

Стягнути з Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на користь  ОСОБА_1  сплачений судовий збір в сумі 1427гр40коп, витрати на правничу допомогу в сумі 4500гр, всього 5927 (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім) гривень 40 коп.

Постанова набирає законної сили з 13.10.2022 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів. 

  

Головуючий суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               судді                                                                      О.В. Головко 

                               судді                                                                      Т.І. Ясенова