Справа № 442/3475/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б. 
Провадження № 33/811/1135/22                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Филипіва Тараса Ігоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області  від 12 вересня 2022 року про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по  АДРЕСА_1 ,до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).
Згідно з постановою судді, 17.06.2022 о 17:50 год. в с. Летня по вул. Зелена, 83, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Santa Fe» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області  від 12 вересня 2022 року та провадження по даній справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
 
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що не погоджується з оскаржуваним судовим рішенням, вважає його незаконним і необґрунтованим.
Зазначає, що в матеріалах справи не має жодного доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом, натомість є докази, що вказують на протилежне, зокрема, показами свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила, що 17.06.2022 близько 17.50 год. стяла в черзі біля магазину по АДРЕСА_2 та була свідком того, що ОСОБА_1 теж стояв біля магазину, а його автомобіль був припаркований на узбіччі. Дані обставини крім ОСОБА_2 можуть підтвердити і інші люди, що були в той час біля магазину, оскільки працівники поліції зясовували чий це автомобіль стоїть припаркований, однак не зупиняли його, відтак, вважає, що немає жодного доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказує, що ОСОБА_1 підтвердив володіння припаркованим автомобілем, останні попросили його документи для перевірки та в службовому авто від`їхавши з місця перевірки документів склали протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП без будь-яких свідків, знявши відео на свій особистий телефон. 
Наголошує, що дані обставини підтверджуються відсутністю постанови серії ЕАО №5495730 в матеріалах справи, яка згідно супровідного листа мала бути додана до матеріалів адміністративного правопорушення. Відсутність даної постанови пояснюється тим, що її не складали ні під час, ні оформлення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Акцентує, що на адвокатський запит адвоката Филипіва Т.І. було отримано копію постанови серії ЕАО №549730, якою притягнуто до відповідальності ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 . 
Вказує, що долучені до матеріалів справи жодним чином не підтверджують керування транспортним засобом ОСОБА_1 , на них не встановлено що ОСОБА_1 керував автомобілем та на них не міститься ані часу, ані дати зйомки, оскільки такі відеозаписи здійсненні за допомогою особистих телефонів, а відтак такі не можуть бути належними, допустимими та достатніми доказами у цій справі.
Зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним та переривається, відео складається з двох частин, на ньому не міститься ні часу, ні дати, з нього не вбачається інформація, відображена у протоколі про адміністративне правопорушення.
Звертає увагу, що при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в уставленому законом порядку протокол про адміністративне правопорушення був складений працівником поліції у відсутності двох свідків та при тому, що ОСОБА_1 не був водієм. 
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Филипіва Т.І., який підтримав доводи апеляційної скарги та не заперечив щодо розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 171581 від 17.06.2022 (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 87 (а.с.5); відеозаписами від 17.06.2022, на яких зафіксовано факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом «Hyundai Santa Fe» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Зеленій та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, та в медичному закладі (а.с.2), яким суд першої інстанції дав належну оцінку. 
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 171581 від 17.06.2022 (а.с.3), 17.06.2022 о 17:50 год. в с. Летня по вул. Зелена, 83, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Santa Fe» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт відмови ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом події, який містить фіксацію обставин події, з яких вбачається, що поліцейський запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а після відмови - у медичному закладі. На зазначену пропозицію поліцейського ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч.1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області  від 12 вересня 2022 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф. Романюк