ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/9737/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Басай О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 вересня 2022 року                                                                     м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Київського окружного адміністративного суду від   20 травня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи - Національна поліція України, Управління поліції охорони в м. Києві Національної поліції України, про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
   
В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Національна поліція України та Управління поліції охорони в місті Києві, в якому просив суд:
-          визнати протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, викладене у Висновку про відмову від 12 липня 2021 року, щодо ОСОБА_1 , за встановленою 3 групою інвалідності, захворювання пов`язано з проходження служби в органах внутрішніх справ;
-           скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за встановленою 3 групою інвалідності, захворювання пов`язано з проходження служби в органах внутрішніх справ, викладене у Висновку про відмову від 12 липня 2021 року;
-           зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України у визначений пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі, смерті або часткової втрати працездатності, без встановлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2021 року, місячний строк по надходження документів, визначених пунктом 8 цього Порядку та умов, прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення 3 групи інвалідності, захворювання пов`язано з проходження служби в органах внутрішніх справ, а саме, на дату 07 грудня 2016 року та надіслати прийняте рішення, у сукупності з документами, визначеними пунктами 7 та 8 цього Порядку та умов, керівникові Управління поліції охорони в м. Києві. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскільки має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення 3 групи інвалідності, захворювання пов`язано з проходження служби в органах внутрішніх справ, що документально підтверджено, у тому числі встановлено судовими рішеннями, то відповідачем безпідставно відмовлено йому в призначенні зазначеної допомоги. Також, позивач наголосив, що оскільки відповідач неодноразово, без прийняття будь-якого рішення, повертав документи позивача щодо призначення зазначеної допомоги, кожного разу зазначаючи інші недоліки та підстави їх повернення, що було визнано протиправним у судовому порядку, то належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення позивачу відповідної допомоги.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від   20 травня 2022 р. адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в частині позовних вимог.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 28.09.2022.
15.09.2022, під № 38488 до суду від позивача надійшов відзив на позовну заяву.
  21.09.2022, під № 39727 до суду від Національної поліції України надійшли пояснення.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач з 29.09.1986 по 30.12.2005 проходив службу в органах внутрішніх справ в Управлінні державної охорони міста Києва.
На підставі акта-заключення огляду ЛКК для направлення на МСЕК від 30.11.2016, складеного Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області", Позивача було направлено на МСЕК для визначення інвалідності по хворобі. 
Згідно з довідкою Військово-лікарської комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України" від 27.09.2016 №346/3в, позивач пройшов медичний огляд 27.09.2016 щодо придатності до військової служби (на час звільнення з ОВС 30.12.2005), за результатами якого, встановлено, що захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС. 
Відповідно до довідки обласної МСЕК №1 від 07.12.2016 серії АГ №0007486, ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 60% внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОВС. 
Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ № 0198635 від 07.12.2016, позивачу, за результатом первинного огляду, встановлено 3 групу інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОВС. 
Відповідно до змісту виписки КЗ КОР "Обласне бюро МСЕК" з акта огляду МСЕК до довідки серії АВ №0198635 від 07.12.2016, позивачу встановлено 3 групу інвалідності з 07.12.2016 внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОВС. 
Згідно з довідкою Київської обласної дирекції ПАТ "НАСК "ОРАНТА" від 08.12.2016              № 04-05/1190, позивач за державним обов`язковим особистим страхуванням працівників органів внутрішніх справ України за рахунок коштів державного бюджету, страхових сум в області не отримував. 
Також довідкою ПАТ "Української охоронно-страхової компанії" від 13.12.2016          № 1380, підтверджено, що позивач не одержував в ПАТ "УОСК" страхових сум з державного обов`язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України за страховими випадками, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1991 № 59 (у редакції постанови від 19.11.1992 № 627).
Позивач 13.12.2016 подав до УПО в м. Києві заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з отриманням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОВС, додавши до заяви наступні документи: довідку МСЕК АГ № 007486; виписку МСЕК АВ № 0198635; довідка ВЛК           № 346/Зв; копію паспорту; копію ідентифікаційного коду; довідку ПАТ "НАСК "ОРАНТА" №04-05/1190; довідку з УОСК № 1380; картку реквізитів Ощадбанку. 
На підставі наданих позивачем документів, 27.12.2016 УПО в м. Києві було складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно з Законом України від 20.12.1990 № 565-ХІІ "Про міліцію" (зі змінами), згідно з яким УПО в м. Києві подає матеріали для призначення одноразової грошової допомоги позивачу, звільненому з ОВС з 30.12.2005, який має право на отримання відповідної допомоги відповідно до Порядку № 850, у зв`язку зі встановленням 3 групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОВС (сума допомоги до виплати 240000,00 грн).
Листом від 23.12.2016 № 2830/43/29/05/02-2016, УПО в м. Києві повідомило позивача про те, що його заява про призначення одноразової грошової допомоги розглянута та відповідно до пункту 8 Порядку № 850, матеріали щодо призначення допомоги включені до загального реєстру потреби фінансування Департаменту поліції охорони, проте оскільки питання фінансування виплати одноразової грошової допомоги згідно з Порядком № 850, не вирішено, то виплата одноразової грошової допомоги буде проводитись після надходження фінансування зазначених витрат. 
Листом від 07.04.2017 № 951/48/29/3/01-2017, УПО в м. Києві надіслало до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України матеріали на призначення одноразової грошової допомоги (у тому числі щодо Позивача) для прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні відповідної допомоги. 
За результатом розгляду вказаних документів, Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом від 20.04.2017 № 15/2-1359, надіслав відповідні документи для розгляду за належністю до Департаменту поліції охорони Нацполіції України зазначивши, що здійснення в установленому законодавством порядку виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або настання інвалідності працівника міліції охорони належить до повноважень органів поліції охорони, як правонаступників державної служби охорони. Тож, покриття витрат на виплату одноразової грошової допомоги має здійснюватися поліцією охорони.
Листом від 16.05.2017 № 201/43/6/02-2017, Департамент поліції охорони повернув до УПО в м. Києві матеріали, пов`язані з призначенням одноразової грошової допомоги, у тому числі позивачу, вказавши про те, що включення до ціни послуг охорони витрати на виплату соціальної виплати, що гарантується державною, буде порушенням законодавства України з питань ціноутворення, оскільки обов`язки держави не можуть бути перекладені на споживачів послуг охорони. Таким чином, оскільки існує невизначеність джерел фінансування для виплати ОГД колишнім працівникам підрозділів ДСО, то Департаментом вживаються заходи для вирішення даного питання з метою дотримання вимог Порядку          № 850.
Не погоджуючись з позицією МВС України, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. 
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що питання про виплату одноразової грошової допомоги на підставі документів, направлених керівником органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції вирішує саме Міністерство внутрішніх справ України. Відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення, оформленого спірним Висновком від 12.07.2021.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк МВС України не наділено повноваженнями приймати рішення по заяві позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що дане питання не відноситься до компетенції МВС України, а також, судом першої інстанції помилково не було враховано, що покриття витрат на оплату одноразової грошової допомоги позивачу має здійснюватися поліцією охорони за рахунок власних джерел надходжень.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 в адміністративній справі № 320/5980/18, яке набрало законної сили 21.05.2019, за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи: Національна поліція України, Управління поліції охорони в м. Києві, про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, Міністерство внутрішніх справ України було зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленою третьою групою інвалідності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції" з урахуванням висновків суду. 
Зі змісту листа МВС України від 16.08.2019 № 15/2-3220, адресованого УПО в             м. Києві, на виконання судового рішення від 29.01.2019, затверджено Висновок від 07.08.2019 за результатами розгляду заяви позивача щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 3 групи інвалідності. 
Згідно з Висновком від 07.08.2019, позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, а матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги надіслано до Національної поліції України (листом від 22.08.2019 № 11666/05/15-2019) для приведення їх у відповідність до вимог законодавства та вчинення дій із вирішення питання, за умови наявності передбачених законодавством підстав, призначення та виплати одноразової грошової допомоги за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України.
Враховуючи зазначений висновок МВС України, Департамент поліції охорони за дорученням керівництва Національної поліції України листом від 09.09.2019 № 3858/43/3/01-2019 надіслав УПО в м. Києві відповідний висновок та матеріали щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги зазначивши, що з метою уникнення нецільового використання бюджетних коштів виплата ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України, можлива лише після внесення змін до відповідних нормативно-правових актів стосовно визначення окремого порядку призначення та виплати ОГД колишнім працівникам міліції, які проходили службу в Державній службі охорони при МВС.
Так, позивач 03.10.2019 повторно подав до УПО в м. Києві заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з отриманням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОВС відповідно до Порядку № 850, додавши до заяви наступні документи: довідку МСЕК АГ № 007486; виписку МСЕК АВ        № 0198635; довідку ВЛК № 346/3в; копію паспорту; копію ідентифікаційного коду; довідку ПАТ "НАСК "ОРАНТА" № 04-05/1190; довідку з УОСК № 1380; картку реквізитів Ощадбанку. На заяві УПО в м. Києві проставило відмітку органу внутрішніх справ щодо спеціального звання, посади та періоду проходження позивачем служби в ОВС.
Листом від 03.10.2019 № 2324/48/29/3/01-2019, на виконання вимог рішення Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2019, після усунення недоліків, визначених у Висновку МВС України від 07.08.2019, УПО в м. Києві повторно направило до МВС України матеріали для прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги позивачу. 
У відповідь, листом від 06.11.2019 № 15/2-4287, МВС України повернуло до УПО в м. Києві документи позивача та повідомило, зокрема, що виплата одноразової грошової допомоги уразі загибелі (смерті) чи втрати працездатності колишнього працівника міліції охорони повинна здійснюватися за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції.
Натомість, УПО в м. Києві, листом від 11.11.2019 № Ш-14/43/29/3/01-2019, на виконання вимог судового рішення від 29.01.2019, повторно скерувало на розгляд МВС України, після усунення недоліків, визначених у Висновку МВС України від 07.08.2019 та зазначених у листі МВС України від 06.11.2019 № 15/2-4287, матеріали для прийняття рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги. При цьому, повідомило, що проведення виплат, передбачених Порядком № 850, за рахунок коштів УПО в м. Києві не проводилось. 
За дорученням керівництва МВС України, Департамент фінансово-облікової політики розглянув лист УПО в м. Києві від 11.11.2019 № Ш-14/43/29/3/01-2019 про надіслання документів щодо позивача та листом від 26.11.2019 №16312/15-2019, повернув адресату для їх надіслання за належністю до Національної поліції України. 
На підставі листів МВС України від 06.11.2019 № 15/2-4287 та від 26.11.2019               № 16312/15-2019, УПО в м. Києві листом від 05.12.2019 № 2899/43/29/3/01-2019, надіслало матеріали позивача до Національної поліції України на розгляд та для прийняття рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.
Розглянувши зазначені матеріали, Департамент поліції охорони за дорученням керівництва Національної поліції України листом від 14.01.2020 № 130/43/3/01-2020, повернув відповідні документи до УПО в м. Києві, при цьому повідомивши, що порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги уразі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (Порядок № 850), пунктом 9 якого передбачено, що рішення про призначення або відмову в призначенні одноразової грошової допомоги приймає МВС в місячний строк після надходження документів, вказаних у пункті 8 Порядку № 850. 
Враховуючи зазначене, а також судову практику з розгляду аналогічних питань, УПО в м. Києві вкотре листом від 30.01.2020 № 251/43/29/3/01-2020, направило до МВС країни матеріли заяви позивача на розгляд та для прийняття рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги та джерел її фінансування.
Натомість, Департамент фінансово-облікової політики на виконання доручення Державного секретаря МВС України листом від 04.03.2020 № 7611/15-2020, повернув до УПО в м. Києві документи щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги зазначивши, що оскільки колишні працівники міліції охорони звільнялися з посад, які обіймали у системі органів Держаної служби охорони, тому, за питання призначення їм одноразової грошової допомоги повинен відповідати саме Департамент Держаної служби охорони при МВС України або його правонаступник Департамент полії охорони НПУ. Разом з тим, зазначив, що за результатами опрацювання матеріалів, які стосуються медичних питань, Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на неналежне оформлення документів. 
Так, згідно з листом Департаменту охорони здоров`я та реабілітації МВС України від 13.02.2020 № 4682/33, в наданих документах, які стосуються медичних питань для отримання позивачем одноразової грошової допомоги діагнози зазначені у довідці ВЛК від 27.09.2016 № 346/3в і виписці з акта огляду МСЕК не співпадають. Довідка ВЛК від 27.09.2016 № 346/3в оформлена заднім числом (на час звільнення зі служби - 30.12.2005), тобто при звільненні зі служби ВЛК не проходив, скарг на стан здоров`я не заявляв. Враховуючи викладене, прийняти рішення про призначення позивачу допомоги неможливо. 
Листом від 07.04.2020 № 768/43/29/05/04-2020, УПО в м. Києві повідомило позивача, що на виконання вимог пунктів 8, 9 Порядку № 850, його заява про призначення одноразової грошової допомоги неодноразово надсилалась до МВС України на розгляд та для прийняття рішення. Останнє направлення матеріалів було 30.01.2020 № 251/43/29/01-2020. Проте, 20.03.2020 УПО в м. Києві отримало лист МВС України № 7611/15-2020 "Про повернення матеріалів", до якого долучено копію листа Департаменту охорони здоров`я та реабілітації МВС України № 4682/33 від 13.02.2020 про результат проведеного вивчення наданих позивачем медичних документів і виявлення суттєвих розбіжностей, які свідчать про неналежне оформлення документів. У зв`язку з наведеним УПО в м. Києві просило позивача надати належним чином оформлені документи або відізвати подані документи. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 в адміністративній справі №320/5006/20, яке набрало законної сили 28.12.2020, за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи: Національна поліція України, Управління поліції охорони в м. Києві, про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленою третьою групою інвалідності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції". 
Колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відмову позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги стали наступні обставини, наведені у Висновку від 12.07.2021. У надісланих документах та рішенні суду не узгоджується написання назви посади, на якій заявник проходив службу.  Також, у надісланих матеріалах усунуто не всі недоліки, на які вказувалося у висновку МВС України від 07.08.2019, зокрема, до матеріалів не надано інформацію про виплату передбаченої пунктом 27 Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ, затвердженого чинною на день установлення інвалідності заявнику постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1993 №615, одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 07.12.2016 третьої групи інвалідності, або причини відмови у її виплаті; у висновку УПО в м. Києві зазначення події, що сталася із заявником, як формулювання підстав для виплати одноразової грошової допомоги, не відповідає Порядку. Крім того, зазначено, що під час розгляду матеріалів з`ясовано, що поліклінікою ДУ "ТМО МВС України по Київській області" Позивач для проходження МСЕК не направлявся, під час проведення йому медико-соціальної експертизи представник закладу охорони здоров`я МВС на засідання комісії не запрошувався та не був присутній, що є порушенням вимог пунктів 10, 16 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317.
З наведенного, МВС України зробило висновок, що висновок та матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу надіслані без дотримання вимог Порядку № 850 та Положення № 1317, що унеможливлює прийняття МВС України рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги згідно з пунктом 9 Порядку № 850. Окрім наведеного, відповідач у спірному Висновку від 12.07.2021 зауважив, що пунктом 11 Порядку передбачено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ. При цьому, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1139 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 № 834" правонаступниками Департаменту державної служби охорони при МВС України та відповідних державних установ ДСО при МВС, що ліквідуються в установленому законодавством порядку, є органи поліції охорони (виплати одноразової грошової допомоги колишнього працівника міліції поліції охорони здійснюються за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції).
Згідно з пунктом 5 розділу IX Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII), визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію". Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закон №580-VIII набрав чинності 07.11.2015.
Відповідно до змісту абзаців 2 і 3 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону        № 580-VIII, за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. 
Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про національну поліцію".
У силу норм ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-XII, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
При цьому, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі також - Порядок № 850).
Положеннями п. п. 2 п. 2 Порядку № 850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
За підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Відповідно до пункту 7 Порядку №850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Відповідно до п. 8 Порядку № 850, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.
Згідно з пунктом 9 Порядку №850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
За нормами пункту 14 Порядку № 850, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС (пункт 10 Порядку №850).
Пунктом 11 Порядку № 850, встановлено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.
Тож, за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850, яким, у свою чергу, встановлено, що заяву про виплату цієї допомоги такий працівник подає керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС для прийняття відповідного рішення. При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.
Під час розгляду данного спору в суді першої інстанції було досліджено, що 07.12.2016 позивачу на підставі первинного огляду було встановлено 3 (третю) групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.
При цьому, матеріалами справи підтверджено, що позивач надавав відповідні документи за вичерпним переліком, визначеним у пункті 7 Порядку № 850, до УПО в             м. Києві, тож, позивачем було дотримано порядок подання документів для призначення грошової допомоги, визначений Порядком № 850. Слід врахувати, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 в адміністративній справі № 320/5980/18, яке набрало законної сили 21.05.2019, вказано на те, що посилання Міністерства внутрішніх справ України на те, що державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ України не передбачено коштів для виплати одноразової допомоги колишнім працівникам Державної служби охорони, які мають визначене законодавством право на її отримання, а задоволення вимог ОСОБА_1 призведе до порушення бюджетного законодавства є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України.
Таким чином, суд першої інстанції мав підстави для висновку про те, що матеріалами справи та судовими рішеннями, які набрали законної сили, у тому числі спростовані обставини, які зазначені відповідачем у спірному висновку від 12.07.2021, як підстави для відмови позивачу в призначенні згідно з Порядком № 850, одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності. У спірному Висновку від 12.07.2021 відповідачем не наведено підстав для відмови у призначені та виплаті позивачу грошової допомоги, вичерпний перелік яких передбачений пунктом 14 Порядку № 850, у тому числі щодо подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги, що свідчить про протиправність такої відмови.  Крім того, відповідачем не враховуються судові рішень, які набрали законної сили щодо позивача. 
Необґрунтованим, на переконання суду апеляційної інстанції, також є посилання відповідача, як на підставу для неможливості призначення спірної грошової допомоги і проведення її виплати, через відсутність видатків на забезпечення діяльності Державної служби охорони у Державному бюджеті України для Міністерства внутрішніх справ, а також на те, що покриття витрат на виплату одноразової допомоги колишнім працівникам Державної служби охорони має здійснюватися поліцією охорони за рахунок власних джерел надходжень. Колегія суддів відзначає, що посилання відповідача на відсутність коштів на проведення відповідної соціальної виплати порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок чи компенсацій, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду у справі "Кечко проти України" від 08 листопада 2005 року). Названа відповідачем підстава не передбачена у пункті 14 Порядку № 850, який, як зазначено вище, встановлює вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні такої допомоги.
Даний висновок також узгоджується із правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 02 березня 2021 року у справі № П/811/978/16.
Також, колегія суддів вважає, що повноваження МВС України щодо призначення одноразової грошової допомоги не є дискреційними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, тому, у відповідності до ч. 4  статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України  у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Тобто, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а інших підстав для відмови відповідачем не зазначено, що свідчить про подання позивачем всіх відповідних документів, і іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували ефективний захист прав і свобод позивача. Таким чином, в даному випадку застосування зазначеного способу захисту права в контексті спірних правовідносин не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження Міністерства внутрішніх справ України.
Тож, позовні вимоги підлягають задоволенню, за наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від   20 травня 2022 р. - залишити без змін.

          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                 О.М. Ганечко

Судді                                                                                                              В.В. Кузьменко

                                                                                                                   Я.М. Василенко