ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року	Львів	Справа № 380/4511/22 пров. № А/857/10801/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Носа С.П., Шевчук С.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року (ухвалене головуючою-суддею Сидор Н.Т. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Львові) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
                                                  в с т а н о в и в :
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ, пенсійний орган, відповідач) щодо відмови у перерахунку та виплати йому пенсії відповідно до довідки №324/68 від 13.12.2021 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії №324/68 від 13.12.2021 (далі – Довідка №324/68), за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому пенсію відповідно до вказаної довідки, за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням з 01.03.2021, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплати йому пенсії відповідно до Довідки №324/68, за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням та зобов`язано відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію відповідно до цієї довідки, за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням з 02.03.2021, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що пенсія позивачу була призначена 02.03.2021 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 (далі – Закон №2262-XII) в розмірі 70% грошового забезпечення. Формування грошового забезпечення, з якого проводиться призначення (перерахунок) пенсій призначених відповідно до цього Закону не входить до компетенції органів Пенсійного фонду. Законодавством передбачено виключно проведення масового перерахунку пенсій у разі зміни відповідних розмірів грошового забезпечення, а не індивідуально окремим особам. Також пенсійний орган не погоджується із стягненням витрат на професійну правничу допомогу у сумі 500 грн, оскільки надані позивачем документи не доводять факт їх понесення.
Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 по справі №380/8791/21 визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови у включенні в довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 , які він отримував за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням і з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування додаткові види грошового забезпечення, включаючи додаткову доплату поліцейським, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконанням своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, і індексації грошового утримання та зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області направити до ГУ ПФУ у Львівській довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 , які він отримував за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням і з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування додаткові види грошового забезпечення, включаючи додаткову доплату поліцейським, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконанням своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням та індексацію грошового утримання.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021 по справі №380/8791/21 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 по справі № 380/8791/21 скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови у включенні в довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 , які він отримував за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням і з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування індексацію грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 , які він отримував за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням і з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування індексацію грошового забезпечення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання вказаної постанови Головне управління Національної поліції у Львівській області сформувало довідку №324/68 від 13.12.2021 та листом №375/31/01-2021 від 16.12.2021 скеровано позивачу та відповідачу.
Розглянувши заяву позивача щодо перерахунку пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом №1530-20883/Г-52/8-1300/22 від 27.01.2022 повідомило позивача, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду по справі №380/8791/21 жодних зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено. Відтак підстави для перерахунку пенсії відповідно до довідки №324/68 від 13.12.2021 відсутні.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, отримавши зазначену довідку, не виконав покладені на нього чинним законодавством обов`язки, а протиправно відмовив у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до довідки від 13.12.2021 №324/68 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення     та премії позивача, за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням. При цьому суд звернув увагу на те, що перерахунок та виплату пенсії позивачу слід здійснити з дати призначення пенсії - 02.03.2021, а не з 01.03.2021.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно ч.1 ст.15 Закону №2011-XII, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992.
Так, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (ч.18 ст.43 Закону №2262-ХІІ).
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано положеннями ст.63 Закону №2262-XII, згідно з якими перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо ж пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які надають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на особливості правового регулювання порядку та підстав для врахування додаткових видів грошового забезпечення, які встановлені п.7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» №393 від 17.07.1992.
Так, за змістом п.7 Постанови №393, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із урахуванням, серед інших, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.
Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Що ж стосується включення сум індексації, то, зокрема, у постановах від 30.09.2019 по справі №750/9785/16-а та від 20.11.2019 по справі №127/6228/16-а Верховний Суд дійшов висновку, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії, оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку пенсії військовослужбовцям.
Зважаючи на те, що індексація сум грошового забезпечення має систематичний, щомісячний характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби.
В іншому випадку, неврахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що індексацію належить включати до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, а довідка №324/68 від 13.12.2021 видана позивачу згідно із законодавством.
У свою чергу, порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008.
Відповідно до п.п.1-4 Порядку №45, пенсії, призначені на підставі Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Так, ПФУ після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє головним управлінням в АР Крим, областях, м.Києві та м.Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію державним органам. Головні управління ПФУ у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч.ч.2,3 ст.51 Закону №2262-XII. Якщо ж внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Як передбачено ч.ч.2,3 ст.51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
При цьому, обов`язок з перерахунку пенсії у пенсійного органу виникає після отримання ним належної довідки.
Вказана правова позиція була викладена у рішенні Верховного Суду від 17.12.2019 за результатами розгляду зразкової справи №160/8324/19.
За змістом п.9 Порядку №45, ПФУ та його головні управління дійсно мають право перевіряти правильність складення довідок. У той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що право самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, ПФУ та його головні управління не мають. До його функцій належить виключно питання призначення (перерахунку) та виплати пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється відповідно до довідок про розмір грошового забезпечення (його складових), що враховується для перерахунку пенсій, які видаються уповноваженим органом (у даному випадку ГУНП в Львівській області).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ГУНП у Львівській області, на виконання судового рішення від 15.07.2021 по справі №380/8791/21, було виготовлено довідку №324/68 від 13.12.2021 про щомісячні (у т.ч. додаткові) види грошового забезпечення (включаючи надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням індексації, за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, та направлено її до ГУ ПФУ у Львівській області.
Факт отримання вказаної довідки не заперечується відповідачем.
Підставою ж для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють відповідний орган ПФУ.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 по справі №553/3619/16-а.
Беручи до уваги, що позивач має право на перерахунок його пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення, шляхом включення до його складу суми індексації, колегія суддів дійшла висновку про те, що ГУ ПФУ у Львівськіц області протиправно ухиляється від проведення перерахунку пенсії з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, а тому заявлені позовні вимоги є цілком обґрунтованими та правомірними.
Суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу з дати призначення пенсії - 02.03.2021, а не з 01.03.2021 як вказує позивач у позовних вимогах.
Також, колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 1300 грн є неспівмірним зі складністю справи та непропорційним до предмета спору, а тому підлягає зменшенню до 500,00 грн, що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерела права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (рішення від 18.07.2006). 
Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,
                                               п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року по справі №380/4511/22- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук