Справа № 127/25480/21
Провадження № 22-з/801/140/22
Категорія: 11
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач:Береговий  О. Ю.

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року	Справа № 127/25480/21	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Ковальчука О.В., Панасюка О.С.,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2022 року,

встановив:

В листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, про усунення перешкод в користуванні майном.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2022 року позов задоволено.
Усунуто перешкоди ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користуванні власністю 23/50 частками будинковолодіння по АДРЕСА_1 (складовою частиною речі – мережею водовідведення) шляхом її розблокування та зобов`язання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) не чинити будь-яких перешкод у проведенні вказаних робіт.
Вирішено питання судових витрат та витрат на правову допомогу.
Не погоджуючись з таким рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на невідповідність висновків суду, які не відповідають обставинам справи, що призвели до неправильного застосування норм матеріального права та порушено норми процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 18 серпня 2022 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2022 року скасоване та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.
22 серпня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткової постанови у справі, яка обґрунтована тим, що відповідачем понесено витрати в суді першої інстанції на правничу допомогу та витрати за подання апеляційної скарги, однак при ухваленні постанови Вінницького апеляційного суду від 18 серпня 2022 року, суд апеляційної інстанції не вирішив питання про судові витрати.
Водночас головуючий суддя Береговий О.Ю. з 22 серпня 2022 року по 02 вересня 2022 року перебував у відпустці, що унеможливлювало розгляд вказаної заяви у строк визначений ч. 3 ст. 270 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає до задоволення з огляду на таке.
Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Водночас, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.
Частинами другою-п`ятою статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно вимог статті 137, 141 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження надання та понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною відповідача подано до суду: ордер про надання правової допомоги серія ОД № 348967 від 22 жовтня 2021 року, витяг з угоди № 10/21 про надання правової допомоги від 22 жовтня 2021 року, додаткова угода № 10/21-Д про надання правової допомоги від 22 жовтня 2021 року, в п. 6 якого визначено гонорар в розмірі 9000,00 грн. та в п. 7, 8 зазначено відомості про виконання доручення:, а саме дати участі в судовому засіданні міського суду, зокрема, 24 листопада 2021 року, 20 грудня 2021 року, 17січня 2022 року, 07 лютого 2022 року, 19 травня 2022 року, а також підготовка та складення окремих процесуальних документів, а саме з 22 по 28 жовтня 2021 року - підготовка письмових доказів до «Відзиву», підготовка та подання «Відзиву на позовну заяву», 23 листопада 2021 року – підготовка додаткових пояснень, 06 лютого 2022 року – підготовка додаткових пояснень. Крім того, подано квитанцію до прибуткового касового ордера № 10/21-Д від 22 жовтня 2021 року на суму 9000,00 грн. прийнятого від ОСОБА_1 , підстава оплати – договір про надання правової допомоги № 10/21 від 22 жовтня 2021 року.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 1488,00 грн. при поданні апеляційної скарги, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 155).
З огляду на викладене, відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи складність справи, необхідність надання адвокатом правничої допомоги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1488,00 грн, що підлягав сплаті апелянтом при подачі апеляційної скарги, а також професійної правничої допомоги (за участь в судовому засіданні міського суду, зокрема, 24 листопада 2021 року, 20 грудня 2021 року, 17січня 2022 року, 07 лютого 2022 року, 19 травня 2022 року, а також підготовку та складення окремих процесуальних документів, а саме з 22 по 28 жовтня 2021 року - підготовка письмових доказів до «Відзиву», підготовка та подання «Відзиву на позовну заяву», 23 листопада 2021 року – підготовка додаткових пояснень, 06 лютого 2022 року – підготовка додаткових пояснень) в розмірі 9000,00 грн., про що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України слід ухвалити додаткове судове рішення. 
Керуючись статтями 270, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном задовольнити.
Ухвалити по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2022 року додаткову постанову.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1488,00 грн., за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий                                 О.Ю. Береговий

Судді                                                 О.В. Ковальчук

               О.С. Панасюк