Справа № 447/1328/22                                Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П. 
Провадження № 33/811/1099/22                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді – Белени А.В. 
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 08 вересня 2022 року,
                                               встановив:        
Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 08 вересня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який працює будівельником, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
Визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністравного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мініумів доходів громадян, що становить 17000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496, 20 грн.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 12.06.2022 о 17.50 год. на автодорозі Розділ-Жирова 3 км Львівської області керував транспортним засобом марки «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER Alcotest», тест №2682 від 12.06.2022, результат – 0,37 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2,9 «а» Правил дорожнього руху.
На постанову судді Гіщак Святослав Ярославович подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Миколаївського районного суду м.Львова від 08.09.2022 року скасувати та винести нову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційний вимог покликається на те, що вказана постанова суду є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду матеріалам та фактичним обставинам справи, неповним та не об`єктивним з`ясуванням судом всіх обставин справи. Зазначає, що було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .
Апелянт стверджує, що відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Зазначає, що відеозапис події, що мала місце 12.06.2022 року є фрагментальним, не повним, перерваним з одногодинною різницею у часі запису між 2 і 3 файлом.
В судове засідання апеляційного суду, призначене на 09 год. 45 хв. 21 листопада 2022 року, правопорушник ОСОБА_1 будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду, для участі у справі не з`явився, та про причини неявки суду не повідомив, а тому апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.        
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №376180 від 12.06.2022; проведеним оглядом відеозапису, на якому чітко видно результат огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 – 0,37 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначений результат такого огляду – 0,37 проміле, у якому наявний підпис водія ОСОБА_1 про те, що такий з результатом згідний; чеком газоаналізатора «DRAGER Alcotest 6810», тест №2682 від 12.06.2022; розпискою ОСОБА_2 від 12.06.2022, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.06.2022, у якому водій відмовився від проходження огляду у медичному закладі, та іншими матеріалами справи, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії БД №376180 від 12.06.2022, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника. 
Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить підпис останнього у такому. 
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Миколаївського районного суду м.Львова від 08 вересня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА