ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/10398/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши у  письмовому провадженні  апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду   від 06.09.2021 р.  (суддя Турова О.М.)  по справі за позовом ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про  визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
в с т а н о в и В:
28.06.2021 р. ОСОБА_1 звернувся  до Дніпропетровського  окружного адміністративного суду   з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про  визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, де просив:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України №418 від 21 липня 1992 року "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу", в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №713 та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.03.2021 р. протиправною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок на підставі постанови Кабінету Міністрів України №418 від 21 липня 1992 року "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу", в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року № 713 та здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.03.2021 року з урахуванням раніше виплачених сум пенсії;
- встановити  судовий контроль за виконанням рішення суду по справі, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду.  
Рішенням Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 06.09.2021 р.  в задоволенні адміністративного позову відмовлено  в повному обсязі.
Рішення суду мотивоване тим, що  пенсія позивачу з 01.03.2020 р. перерахована та виплачується без обмеження максимальним розміром, в зв`язку з чим відмова відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01.03.2021 р. є законною та обгрунтованою.
Не погодившись з рішенням Дніпропетровського   окружного адміністративного суду  від 06.09.2021 р. позивач   подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення суду, прийняти нову постанову про задоволення  позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини справи .
На апеляційну скаргу позивача відповідачем наданий відзив, де просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про  задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку відповідача з 02.12.1995 р. та отримує пенсію за вислугу років, як працівник льотного складу цивільної авіації, що призначена відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення»  та виплачується з врахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» «Працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64  та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.
За змістом п.7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №418 від 21.07.1992, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №713 від 09.08.2005, у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Згідно ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VІ від 08.07.2011 (далі - Закон №3668-VІ), максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, Законів України "Про державну службу", ";Про прокуратуру", ";Про статус народного депутата України", ";Про Національний банк України", ";Про Кабінет Міністрів України", ";Про дипломатичну службу", ";Про службу в органах місцевого самоврядування", ";Про судову експертизу", ";Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ";Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", ";Про наукову і науково-технічну діяльність", ";Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ";Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ";Про пенсійне забезпечення", ";Про судоустрій і статус суддів", постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Законів України "Про державну службу", ";Про прокуратуру", ";Про статус народного депутата України", ";Про Національний банк України", ";Про Кабінет Міністрів України", ";Про дипломатичну службу", ";Про службу в органах місцевого самоврядування", ";Про судову експертизу", ";Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ";Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", ";Про наукову і науково-технічну діяльність", ";Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ";Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ";Про пенсійне забезпечення", ";Про судоустрій і статус суддів", постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень.
Крім того, вказаним законом були внесені зміни до низки інших законів, зокрема, до ч.3 ст.85 Закону №1788-XII.
Так, відповідно до ч.3 ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до ч.3 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" максимальний розмір пенсії з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно п.2 розділу 11 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» встановленно, що « 2. Обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
За таких обставин, суд вважає, що з урахуванням тієї обставини, що позивач отримує пенсію з 1995 р., тобто до 01.01.2016, відтак дія положень Закону №911-VIII щодо визначення максимального розміру пенсії до нього не застосовується в силу вимог п.2 Прикінцевих положень цього закону.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.11.2019 по справі №360/1428/17, яка в силу положень ч.5 ст.242 КАС України має бути врахована при розгляді цієї справи.
Отже, враховуючи час призначення позивачу пенсії та вимоги  пункту 2 Прикінцевих положень Закону №911-VIII обмеження пенсії максимальним розміром до позивача не застосовується.
Як слідує з матеріалів справи, Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2020 р. по справі № 160/12504/19  ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зобов`язане провести перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.03.2019 р. З урахуванням виплачених сум.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 р. по справі № 160/9584/20  ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зобов`язане провести перерахунок на підставі постанови КМ України № 418 від 21.07.1992 р. «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсії за вислугу років працівникам авіації і льотно – випробувного складу», в редакції постанови КМ України № 713 від 09.08.2005 р. та здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.03.2020 р. з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
Так, відповідно виписки з  пенсійної справи щодо перерахунку пенсії позивача від 26.10.2020 р. встановлено, що пенсія за вислугу років позивача перерахована, в результаті чого   розмір пенсії   ОСОБА_1   з обмеженням складає 25   707,88 грн.
Таким чином, судом встановлено, що до розміру пенсії   ОСОБА_2 і.  застосоване  обмеження, але  обмеження відповідачем розміру пенсійної виплати позивачу з покликанням на зміни пенсійного законодавства, норми якого на нього не поширюються, є неприпустимим.
З огляду на викладені обставини, суд вважає, що відповідач, обмежуючи розмір пенсії позивача до виплати, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.
Крім того, невиплата позивачу призначеної пенсії у повному обсязі є позбавленням його конституційного права на соціальний захист у разі досягнення пенсійного віку визначеного Законом.
Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Враховуючи вищевикладене, а також, беручи до уваги, що з матеріалів справи вбачається виплата пенсії в обмеженому розміру, позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Крім того, згідно з частиною 1 статті 382 КАС України                суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 статті 382 КАС України).
З огляду на положення вказаної норми процесуального права суд апеляційної інстанції зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.
В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням того, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, що прямо передбачено ст..129-1 Конституції України, і такі повноваження суду запровадженні з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати те, чи виконано судове рішення, причини, які призводять до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
Однак, в даному випаду  позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для застосування приписів статті 382 КАС України.
Крім того, судом встановлено, що  судові витрати  позивача  на оплату судового збору складають  (908 грн за подачу позову +1389,24 грн за подачу апеляційної скарги) 2   297,24 грн., що згідно ст. 139 КАС України підлягають стягненню  з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а  рішення суду першої інстанції – скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 315,317,321,322,325 КАС України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   - задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду   від 06.09.2021 р.   – скасувати та прийняти нову постанову.
Визнати протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1  без обмеження максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.03.2021 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.03.2021 р. з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2   297,4 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров