УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 463/4460/22
провадження № 51-1976впс22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                                                            ОСОБА_1 , 
суддів                                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                            ОСОБА_4 
захисника                                                                 ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання голови Львівського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №  42018000000002490 (справа № 463/4460/22) щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі – КК), з одного суду до іншого у межах юрисдикції різних апеляційних судів.

встановив:
До Верховного суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) надійшло подання голови Львівського апеляційного суду про направлення матеріалів указаного кримінального провадження, з Личаківського районного суду м. Львова  до іншого суду у межах юрисдикції різних апеляційних судів.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримала подання та просила задовольнити його, про що навела власні аргументи.
Іншим учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання. Заперечень та заяв про відкладення розгляду подання від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені у поданні, колегія суддів дійшла висновку, що подання не підлягає задоволенню у зв`язку з таким.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
З огляду на абз. 1 ч. 3 ст. 34 цього Кодексу, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Зі змісту подання та матеріалів провадження вбачається, що матеріали кримінального провадження надійшли на розгляд до Личаківського районного суду м. Львова на підставі ч. 9 ст. 615 КПК в редакції  Закону від 14 квітня 2022 року № 2201-IX, а саме за місцем закінчення досудового розслідування.
Питання щодо правильності направлення вказаних матеріалів на розгляд саме до Личаківського районного суду м. Львова було вирішено Верховним Судом, який ухвалою від 19 липня 2022 року відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з Личаківського районного суду м. Львова до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Мотивуючи свої висновки, Суд указав, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 було направлено 22  червня 2022 року, тобто після набрання чинності ч. 9 ст.  615 КПК, яка регулює особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану, а також з огляду на ч. 1 ст. 5 КПК, згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, обвинувальний акт у даному провадженні, за загальним правилом положень ч. 9 ст.  615 КПК, має скеровуватися та розглядатися судом, в межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Твердження, викладені у поданні голови Львівського апеляційного суду про відсутність підстав для розгляду згаданого кримінального провадження Личаківським районним судом м. Львова, оскільки прокурор не надав дані про відсутність об`єктивної можливості розглянути кримінальне провадження відповідним місцевим судом м. Києва суперечать змісту ч. 9 ст. 615 КПК в редакції  Закону від 14 квітня 2022 року № 2201-IX.
Так, згідно з указаними положеннями ст. 615 КПК під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя – найбільш територіально наближеним до нього судом, що може здійснювати правосуддя, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
З урахуванням наведеного колегія суддів уважає, що подання не підлягає задоволенню, адже питання щодо правильності скерування обвинувального акту до Личаківського районного суду м. Львова було вирішено Верховним Судом, виключних підстав та/або інших причин, які би вказували на необхідність зміни раніше визначеної підсудності у поданні не наведено, а тому матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №  42018000000002490 (справа № 463/4460/22) щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 190 КК, необхідно повернути на розгляд до Личаківського районного суду м. Львова .
Керуючись ст. ст.  34 КПК, Суд
постановив:
Подання голови Львівського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №  42018000000002490 (справа № 463/4460/22) щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 190 КК, з одного суду до іншого у межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                             ОСОБА_3