Справа № 463/4845/18                         Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/1982/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.        
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 06 липня 2022 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за недораховану електричну енергію та судові витрати,
ВСТАНОВИЛА:
Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за недораховану електричну енергію та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що представниками ПрАТ «Львівобленерго», на підставі пунктів 1.3., 5.1., 7.6., 10.2 ПКЕЕ, складено акт про порушення правил користування електроенергією. Актом № 029544 від 22.03.2017 зафіксовано самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, по об`єкту нежитлове приміщення (магазин) за адресою: АДРЕСА_1 . Порушення виявлено в присутності ОСОБА_1 , який відмовився брати участь під час складання акту та покинув приміщення. У зв`язку з зазначеним, на підставі положень пункту 6.41. ПКЕЕ, відповідачу листом № 30-01106 від 23.03.2018 надіслано примірник акту № 029544 від 22.03.2018 та запрошення прибути на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕ. За результатами розгляду зазначеного акту, комісією ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕ прийнято протокольне рішення про нарахування відповідачу обсягу та вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕ на суму 10 382, 02 грн. (протокол № 029544 а від 13.04.2018). На засіданні комісії ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕ відповідач був присутнім, однак залишив його під час розгляду акту про порушення. Копії протоколу № 029544 засідання комісії від 13.04.2018 з розрахунком та рахунком скеровано відповідачу рекомендованим листом на адресу проживання та за місцезнаходженням магазину.
Рахунок станом на сьогоднішній день не оплачено. Зазначає, що нарахування проведено відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (в редакції постанови НКРЕ від 04.05.2006 № 562 – із змінами та доповненнями, в подальшому – Методика). Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в установленому порядку з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення порушень ПКЕЕ, а саме самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника. Відповідно до статті 27 "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Згідно з частиною другою вказаної статті правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Відтак, просив стягнути з відповідача вартість недоврахованої електричної енергії.
Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 06 липня 2022 року позов приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за недораховану електричну енергію та судові витрати – задоволено.
Стягнуто на користь приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» з ОСОБА_1 10 832 (десять тисяч вісімост тридцять дві) гривень 02 коп. вартості недоврахованої електричної енергії.
Стягнуто на користь приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» з ОСОБА_1 судовий збір з розгляду справи у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень 00 коп.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає про те, що судом не встановлено несанкціонованого приєднання та споживання електроенергії ПрАТ «Львівобленерго». Вказує на те, що зі змісту акту про порушення № 029544 від 22.03.2018 випливає, що здійснювалась фото-відеофіксація виявленого порушення, однак доказів цього підтвердження матеріали справи не містять. Також, зазначає, що судом порушено правила виключної територіальної підсудності, оскільки позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходженням майна або його основної частини. Просить рішення скасувати та направити справу на новий розгляд за підсудністю. 
Від ПрАТ «Львівобленерго» поступив відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Згідно ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з”ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішенням таким вимогам відповідає.
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення загальною площею 43,3 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, серії АС № 798022 від 28.05.2013. 
Актом про порушення №029544 від 22 березня 2018 року встановлено, що споживач ОСОБА_1 при користуванні електричною енергією нежитлового приміщення (магазину) за адресою АДРЕСА_1 , порушив п.1.3., п.9.1, п.7.6, п.10.2 ПКЕЕ, а саме вчинив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника ПрАТ "Львівобленерго".
Відповідно до протоколу №029544-а засідання комісії Львівських МЕМ ПрАТ "Львівобленерго" з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 13 квітня 2018 року, прийнято рішення визначити обсяг та вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем "Правил користування електичної енергії" на підставі ПКЕЕ та "Методики визначення обсягу та вартості електричної електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ".
Відповідно до розрахунку обсягу та вартості недоврахованої електроенергії, сума заборгованості за використання ОСОБА_1 недоврахованої електричної енергії становить 10 382 (десять тисяч триста вісімдесят дві) гривень 02 коп.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13.10.2020 у справі № 466/8472/19 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Львівобленерго» про захист прав споживачів, зобов`язання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт побутового споживача відмовлено.
Дане рішення набрало законної сили.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.
Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.
Згідно вимог ст. 77 «Про ринок електричної енергії» встановлено відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, використання приладів обліку електричної енергії не повірених або не атестованих в установленому порядку, пошкодження цілісності пломб, провірочного тавра, тощо, відмова у доступі уповноважених представників постачальників послуг комерційного обліку до приміщень, де розташовані лічильники електричної енергії, якщо обов`язок надання такого доступу встановлений законодавством, несанкціоноване втручання в роботу об`єктів електроенергетики.
Підстави та порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією встановлюється Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562.
Відповідно до ч. 5 п.2.1 передбачено, що Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення такого порушення ПКЕЕ, як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.
Матеріалами справи підтверджено, що при перевірці на об`єкті відповідача за адресою: м. Львів, вул. Шевченка,44 представниками ПрАТ «Львівобленерго» було виявлене порушення Правил користування електричною енергією, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника ПрАТ "Львівобленерго» про що, на місці складено акт про порушення №029544 від 22.03.2018. 
До акту про порушення №029544 від 22.03.2018 долучено схему підключення, якою встановлено, що переріз проводу (кабелю) становить 6 мм самовільного підключення до мережі ПрАТ «Львівобленерго».
У зв`язку із складанням даного акту, ОСОБА_1 було направлено повідомлення про прибуття для участі у засіданні комісії щодо розгляду зазначеного акту про порушення, однак відповідач відмовився бути присутнім. 
За результатами розгляду зазначеного акту, комісією ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕ прийнято рішення про нарахування відповідачу обсягу та вартості не облікованої електричної енергії на суму 10 382,02 грн, що підтверджується протоколом № 029544-а від 13.04.2018.
Встановлено, що нарахування заборгованості за не обліковану електричну енергію проведено відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач самовільно без законних на це підстав підключився до електромережі позивача, оскільки договори, якими визначено умови надання електричної енергії в нежитлове приміщення, у нього відсутні.
Щодо доводів апелянта про те, що судом порушено правила виключної територіальної підсудності колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 378 ЦПК України встановлено, що справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.
Ураховуючи те, що відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявив про непідсудність справи, то такі доводи під час розгляду справи апеляційним судом є необґрунтованими та безпідставними.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду скарги.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
         Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
               Рішення Франківського районного суду м. Львова  від 06 липня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено: 02.12.2022
Головуючий                                                        
Судді