УХВАЛА

07 листопада 2022 року
м. Київ

справа №420/17318/21
адміністративне провадження №К/990/28814/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі № 420/17318/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: Міністерство охорони здоров`я України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и в:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: Міністерство охорони здоров`я України, в якій просив:
- визнати протиправними рішення ГУ ПФУ №155250005852 від 06 лютого 2020 р року та листом №7019-6899/Ц-03/8-1500/20 від 13 серпня 2020 року щодо відмови у зарахуванні йому - ОСОБА_1 , періоду страхового стажу з 16 вересня 1995 року до 06 липня 1999 року до стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій;
- зобов`язати ГУ ПФУ зарахувати ОСОБА_1 , періоду страхового стажу з 16 вересня 1995 року до 06 липня 1999 року до стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги за у розмірі десяти місячних пенсій;
- зобов`язати ГУ ПФУ виплатити ОСОБА_1 , грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №155250005852 від 06 лютого 2020 року та рішення викладене у листі №7019-6899/Ц-03/8-1500/20 від 13 серпня 2020 року щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 періоду страхового стажу з 16 вересня 1995 року до 06 липня 1999 року року до спеціального стажу, що надає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій та в призначенні такої допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судового лікаря в «Українському науково-практичному об`єднанні «Медицина транспорту» за період з 16 вересня 1995 року до 06 липня 1999 року року до спеціального стажу, що надає право на отримання грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №96 від 08 січня 2020 року щодо призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року залишено без руху у зв`язку із пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про поновлення строку апеляційного оскарження. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року.
Не погодившись з судовим рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач 21 жовтня 2022 року направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі № 420/17318/21 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною 3 статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема про відмову у відкритті апеляційного провадження.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2 і 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Скаржником належним чином не обґрунтувано, в чому полягало неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права П`ятим апеляційним адміністративним судом при ухваленні оскаржуваного судового рішення.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.
Так, за приписами частини другої статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 481,00 грн.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою складає 2 481,00 грн.
Скаржником не додано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Разом з тим, Суд зауважує, що з 05.10.2021 почато функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), а саме: "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку. У зв`язку з цим, ст. 4 Закону № 3674-VI було доповнено частиною третьою, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало касаційну скаргу в електронній формі, тому розмір ставки судового збору з пониженням становить 1  984,80 грн. (2481,00 грн * 0,8).
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду: документа про сплату судового збору у сумі 1  984,80 грн. та обґрунтування підстав на яких подається касаційна скарга.
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007, Код класифікації доходів бюджету - 22030102, "Судовий збір (Верховний Суд, 055)", символ звітності банку: 207, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) номер справи, у якій сплачується судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі № 420/17318/21 - залишити без руху.
2. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                      Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                              С. Г. Стеценко
                                                                                           Л. В. Тацій