ПОСТАНОВА 
іменем України

13 грудня 2022 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 389/677/22
провадження № 22-ц/4809/1228/22 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І. 
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
позивач –   ОСОБА_1 , 
відповідач – Військова частина НОМЕР_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 27 червня 2022 року, у складі судді Савельєвої О.В.,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту тимчасового поліпшення житлових умов та поновлення на обліку в списках осіб на загальне та першочергове поліпшення житлових умов.
В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що перебував на військовій службі в Збройних силах України та, маючи потребу в поліпшенні житлових умов, з 26 березня 2009 року перебував на квартирному обліку для отримання житла у Кіровоградському гарнізоні складом сім`ї три особи. Крім того, з 2015 року він перебував у черзі обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень у зв`язку з отриманням статусу учасника бойових дій. Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12 грудня 2011 року, оформленим протоколом №10, його родині надано вивільнене житло за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеному протоколі відсутні посилання на статус наданого житла (службове, відомче тощо), не зазначено його площу та кількісні характеристики, а також не міститься вказівка щодо видачі ордеру на зайняття наданого житлового приміщення. Оскільки ордер на заселення у зазначене приміщення йому не видавався, однак всім було відомо, що житловий фонд Військової частини НОМЕР_1 , розташований на її території, є службовим, тому таке поліпшення житлових умов було тимчасовим. Також вказане житло загальною площею 40,19 кв. м, з них житловою площею 24,89 кв. м, не відповідало вимогам ст.47 ЖК України, якою встановлено норму житлової площі на одну особу у розмірі 13,65 кв. м. Після надання йому в користування квартири з квартирного обліку його разом з родиною знято не було і вони продовжували перебувати у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов до 2021 року Щороку він надавав довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію.
Рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом від 19 серпня 2021 року №13, його зі складом сім`ї три особи знято з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та з черги обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. На підставі даного рішення командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 13 вересня 2021 року №1622, яким його зі складом сім`ї три особи знято з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та з черги обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Рішення житлової комісії прийняте з посиланням на забезпеченість позивача житловою площею за нормою згідно з розділом 1 п.3 постанови виконкому обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради профспілки від 29 грудня 1984 року №626, а також відповідно до листа-роз`яснення начальника Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 червня 2021 року №370/2/5240. Вважав вказані рішення незаконними, оскільки він та його родина не забезпечені житлом належним чином, видане їм у користування житлове приміщення, яке розташоване безпосередньо на території військової частини НОМЕР_1 , не може бути приватизоване. Крім того, лист начальника Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 червня 2021 року №370/2/5240, на підставі якого були ухвалені оскаржувані рішення, не є нормативно-правовим актом, в Міністерстві юстиції не зареєстрований, посилання на норми законодавчих актів не містить, а тому не може бути підставою для зняття з квартирного обліку. 
Посилаючись на зазначені обставини просив суд встановити факти, що мають юридичне значення, а саме факт тимчасового поліпшення житлових умов позивача та його родини, а також факт того, що вони відносяться до числа осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом отримання житлового приміщення для постійного проживання або грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення за рахунок Міністерства оборони України; скасувати рішення житлової комісії військової частини  НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 19 серпня 2021 року №13, та наказ командира військової частини  НОМЕР_1 від 13 вересня 2021 року №1622, в частині зняття його зі складом сім`ї три особи з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та з черги обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, а також зобов`язати військову частину  НОМЕР_1 в особі її житлової комісії поновити його зі складом сім`ї три особи на такому обліку.
Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 27 червня 2022 року позов  задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії військової частини  НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 19 серпня 2021 року №13, в частині зняття штаб-сержанта  ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи, з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та з черги обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Скасовано п.5 наказу командира Військової частини  НОМЕР_1 від 13 вересня 2021 року №1622 «Про зняття військовослужбовців, а також осіб, звільнених в запас або відставку військової частини  НОМЕР_1 та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у військовій частині  НОМЕР_1 » в частині зняття з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та з черги обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, штаб-сержанта  ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи, а саме дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , та внесення змін в списки обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та в списки обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Зобов`язано Військову частину  НОМЕР_1 в особі її житлової комісії поновити  ОСОБА_1 , зі складом сім`ї три особи: дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , на квартирному обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання з 26 березня 2009 року, та у списках обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень з 04 вересня 2015 року. Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Відзив на апеляційну  скаргу  до апеляційного суду не надходив.
Представник позивача адвокатка Перемот О.Г. направила до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Вказала, що доводи апеляційної скарги заперечує у повному обсязі.
Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності позивача та його представника на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України. 
У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що з 28 квітня 2000 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 та згідно з витягом з послужного списку на час подання позову має загальну вислугу понад 20 років (а.с.56).
Відповідно до посвідчення від 14 серпня 2015 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с.6).
Згідно з витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 26 березня 2000 року №3 ОСОБА_1 складом сім`ї дві особи поставлено на облік для отримання житла у Кіровоградському гарнізоні (а.с.7).
Як свідчить рішення житлової комісії Військової частини  НОМЕР_1 від 30 червня 2009 року, яке оформлене протоколом №5 (п.4), внесені зміни до квартирної справи позивача з 2-х чоловік на 3-х у зв`язку із народженням сина.
Згідно з витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12 грудня 2011 року №10 ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи надано вивільнене житло за адресою: АДРЕСА_1 , згідно черги (а.с.8).
Згідно з витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №9 від 04 вересня 2015 року позивача складом сім`ї три особи зараховано на облік осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень у Кіровоградському гарнізоні.
Як убачається з матеріалів облікової справи ОСОБА_1 з 17 січня 2012 року і по теперішній час зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира розташована в будинку, який знаходиться на території Військової частини НОМЕР_1 , ізольована, складається з 2 кімнат, житловою площею 24,89 м?/40,19 м?, розташована на 1 поверсі одноповерхового будинку, який належить КЕВ м. Кропивницький. Рахунок відкритий на ім`я позивача, благоустрій дома – водопровід, каналізація, центральне опалення, ванна, газ. Технічний стан будинку та характеристика приміщення задовільні (а.с.5 зворот).
Рішенням житлової комісії військової частини  НОМЕР_1 від 19 серпня 2021 року, яке оформлене протоколом №13 (п.8), позивача зі складом сім`ї три особи знято з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та з черги обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, у зв`язку із забезпеченням позивача житловою площею за нормою згідно з розділом 1 п.3 постанови виконкому обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради профспілки від 29 грудня 1984 року №626 та на підставі листа-роз`яснення начальника Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 червня 2021 року №370/2/5240 (а.с.19).
На підставі даного рішення житлової комісії командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 13 вересня 2021 року №1622 (п.5), яким у зв`язку із забезпеченням позивача житловою площею за нормою згідно з розділом 1 п.3 постанови виконкому обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради профспілки від 29 грудня 1984 року №626 та на підставі листа-роз`яснення начальника Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 червня 2021 року №370/2/5240, позивача зі складом сім`ї три особи знято з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та з черги обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (а.с.20).
Отже, судом першої інстанції встановлено, що за період військової служби позивач постійним житлом не забезпечувався, грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення позивачеві не виплачувалася.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що, оскільки при зарахуванні позивача на квартирний облік на отримання житла та перебування його на квартирному обліку порушень позивачем допущено не було, під час проходження військової служби він перебував на обліку для поліпшення житлових умов як у загальній черзі, так і у першочерговій, календарна вислуга років у Збройних Силах України становить понад 20 років, підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, відсутні, зняття позивача разом із сім`єю з квартирного обліку є незаконним.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Відповідно статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту Закон), який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 12 Закону (у редакції, чинній на час ухвалення рішення) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 12 Закону військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (ч.9 ст.12 Закону).
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців – осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення (далі – військовослужбовці) та членів їх сімей, регулюється Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 (далі по тексту Порядок №1081).
Згідно з пунктом 3 Порядку №1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Відповідно до пункту 24 Порядку №1081 військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Згідно з пунктом 29 Порядку №1081 (у редакції, чинній на час звернення до суду) військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або
проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Підстави для зняття військовослужбовців з житлового обліку передбачені пунктом 30 Порядку №1081, а саме військовослужбовці знімаються з обліку у разі:
- поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 
- засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 
- звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 
- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 
- в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380 (далі по тексту Інструкція №380), військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Згідно з пунктом 1 розділу VІ Інструкції №380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
Отже, зазначеними законами держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у межах норм та відповідно до вимог, встановлених житловим законодавством, і у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Системний аналіз вказаних вище норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на залишення на квартирному обліку до отримання ними житла у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, прямо передбачених пунктом 30 Порядку №1081.
До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 вересня 2021 року у справі №740/3917/20 (провадження №61-6785св21).
Згідно з ч.1, п.п.1, 1-1 ч.2 ст.40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку.
Судом встановлено, що позивач, як військовослужбовець, має вислугу понад 20 років, є учасником бойових дій, перебував на квартирному обліку з 26 березня 2000 року. Був знятий з квартирного обліку рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом від 19 серпня 2021 №13, та виданим на підставі цього рішення наказом командира військової частини  НОМЕР_1 від 13 вересня 2021 року №1622.
З матеріалів справи убачається, що відповідачем не надані належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження заперечень проти позову, зокрема в частині, що за період військової служби позивач був забезпечений постійним житлом, або йому була виплачена грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення.
Встановлені обставини дають підстави зробити висновок, що за час перебування на військовій службі позивач не реалізував своє право на житло, передбачене ч.1 ст.12 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив, що забезпечення позивача житловою площею відповідачем здійснено не було, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження доводів відповідача, зокрема відсутній ордер на вселення позивача з членами сім`ї в приміщення, в якому позивач проживає, а тому підстави, визначені законом для зняття з обліку позивача, який потребує поліпшення житлових умов, не настали.
Зняття позивача та членів його сім`ї (дружина – ОСОБА_2 , син – ОСОБА_3 ) з квартирного обліку згідно з рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом від 19 серпня 2021 №13, без зазначення правових підстав буде становити для позивача надмірний тягар, при цьому втрата права на житло є найбільш крайньою формою втручання (рішення ЄСПЛ у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2008 року, рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року) та не переслідує законної мети, а відповідачем не доведено необхідність вказаних заходів щодо позивача відповідно до чинного законодавства України.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного вище колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі  статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 27 червня 2022 рокубез змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 19 грудня 2022 року.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді        C.М. Єгорова
               
       С.І. Мурашко