ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 жовтня 2022 року 	 	справа № 280/2659/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі №280/2659/21 (суддя Новікова І.В.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ-АВТО 2018» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування наказу, податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “СПЕЦ-АВТО 2018” (далі – позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просило:
-визнати протиправним та скасувати наказ №17-п від 13.01.2021 “Про проведення фактичної перевірки”;
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.03.2021 №00032980709.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року  адміністративний позов задоволено частко. Так, суд визнав протиправним та скасував оскаржене позивачем податкове повідомлення-рішення відповідача від 17.03.2021 року №00032980709. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
З рішенням суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час проведення перевірки встановлено порушення позивачем вимог ч.1, ч.8, ч.16 ст.15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального”, оскільки у встановленому порядку, у період з 01.07.2019 по 29.09.2020 не було отримано ліцензії на зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, що є підставою для застосування до позивача штрафних санкцій. Відповідач наполягає, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності технічної можливості провести розвантаження у паливні баки транспортних засобів, оскільки позивач не має необхідної кількості техніки для розвантаження придбаного пального. 
Позивач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався.
Позивачем рішення суду в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог не оскаржено.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та обґрунтування апеляційної скарги, наполягав на задоволенні скарги та скасуванні оскарженого рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів, заслухавши представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що 13.01.2021 начальником ГУ ДПС у Запорізькій області видано наказ №17-п від 13.01.2021 “Про проведення фактичної перевірки ТОВ “СПЕЦ-АВТО 2018”, за яким наказано з 16.01.2021 протягом 10 діб провести фактичну перевірку ТОВ “СПЕЦ-АВТО 2018” (код ЄДРПОУ 41923104) за адресою: Україна, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Арбузова, буд.8, за період з 01.04.2020 по день закінчення фактичної перевірки з питання здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при виробництві, обліку, зберіганні, використанні та транспортуванні пального; наявності супровідних документів на товар (прибуткових, товарно-транспортних, видаткових та акцизних накладних), виявлення порушень у сфері виробництва і обігу пального.
Співробітниками ГУ ДПС у Запорізькій області проведено фактичну перевірку з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздробної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює виробництво, придбання, зберігання та реалізацію пального; порядку приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні, за результатами якої складено акт перевірки від 26.01.2021 №399/08-01-07-03/71923104.
За висновками акту, під час перевірки встановлено порушення ТОВ “СПЕЦ-АВТО 2018” вимог ч.1, ч.8, ч.16 ст.15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального”.
17.03.2021 контролюючим органом, на підставі акту перевірки №399/08-01-07-03/41923104, прийнято податкове повідомлення - рішення №00032980709, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 500000,00 грн., за порушення ч.1, ч.8, ч.16 ст.15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального”. 
Позивач, вважаючи наказ про проведення фактичної перевірки та податкове повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з позовом про їх скасування.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом в ході фактичної перевірки не здобуто підтвердження того, що позивачем за перевіряємий період зберігалося пальне у наявних у нього резервуарах, не встановлено його залишків, тощо. Факт зберігання пального відповідачем встановлено за фактом придбання палива, тобто, висновок про зберігання пального без ліцензії ґрунтується на припущеннях контролюючого органу, що є неприпустимим. При цьому, оскільки наказ про проведення перевірки втратив свою чинність за фактом проведення перевірки та прийняття податкового повідомлення – рішення, належним способом захисту порушеного права позивача є оскарження саме результатів перевірки у вигляді податкового повідомлення – рішення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Так, судом встановлено, що підставою для прийняття оскарженого позивачем податкового повідомлення-рішення став висновок контролюючого органу про те, що позивачем порушено вимоги ч.1, ч.8 ч.16 ст.15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального”, в частині зберігання пального без отримання ліцензії на право зберігання пального.
Позивач на спростування висновків відповідача стверджує, що зберігання пального ним здійснювалося для власних потреб шляхом розвантаження пального в паливні баки транспортних засобів, а тому застосування до нього штрафної санкції в розмірі 500000,00 грн. є безпідставним.
Закон України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального” визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України (далі – Закон №481).
Відповідно до положень статті 15 Закону №481, оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.
Отже, чинним законодавством передбачено здійснення торгівлі пальним та зберігання пального виключно за наявності відповідної ліцензії.
Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивачем пальне придбавалось для власних потреб, а саме для заправки сільськогосподарської та іншої допоміжної техніки, необхідної для ведення господарської діяльності.
Контролюючим органом в ході фактичної перевірки не здобуто підтвердження того, що позивачем за перевіряємий період зберігалося пальне у наявних у нього резервуарах, не встановлено його залишків, тощо. 
Факт зберігання пального відповідачем встановлено лише за фактом придбання позивачем палива, тобто, фактично висновок про зберігання пального без ліцензії ґрунтується на тільки припущеннях контролюючого органу.
В той же час, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що контролюючим органом в ході фактичної перевірки не здобуто підтвердження того, що позивачем за перевіряємий період зберігалося пальне (місце зберігання, залишки, тощо), а лише встановлено факт його придбання. Належним чином не спростовано контролюючим органом і доводи позивача про те, що у спірний період розвантаження пального відбувалося у транспортні засоби наявні на підприємстві.
 Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийняття оскарженого позивачем податкового повідомлення-рішення, тому у суду були  наявні підстави для задоволення позову в цій частині та скасування такого рішення.
Оскільки наказ про проведення перевірки втратив свою чинність за фактом проведення перевірки та прийняття податкового повідомлення – рішення, належним способом захисту порушеного права є оскарження саме результатів перевірки у вигляді податкового повідомлення - рішення.
 З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача  без задоволення.
Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 280/2659/21 – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак