ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року 
м. Київ
cправа №  908/2124/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Стратієнко Л.В.,
судді: Бакуліна С.В., Кролевець О.А.,
обов`язки секретаря судового засідання за дорученням головуючого судді у судовій колегії здійснює помічник судді Гаврилюк П.Д.;

за участю представників:
позивача - Богач А.О.,
відповідача - не з`явився, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова фірма "Авангард"

на рішення Господарського суду Запорізької області
(суддя - Науменко А.О.) 
від 11.11.2021,
та постанову Центрального апеляційного господарського суду
(головуючий - Вечірко І.О., судді - Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.) 
від 11.05.2022,

у справі за позовом  ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова фірма "Авангард",
про зобов`язання товариства в особі його ліквідатора включити грошову вимогу в реєстр вимог кредиторів

В С Т А Н О В И В:

у липні 2021 року до Господарського суду Запорізької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ТОВ "Торгова промислова фірма "Авангард" про:
- зобов`язання ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" в особі його ліквідатора визнати ОСОБА_1 кредитором ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" на суму 1 134 000, 00 грн  та включити її грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард";
- зобов`язання ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" в особі його ліквідатора включити кредиторські вимоги ОСОБА_1 в сумі 1 134 000,00 грн до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 як спадкоємниця, є власницею частини статутного капіталу ТОВ «Торгово-промислова фірма «Авангард», що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07 вересня 2020 року. 30.07.2020 до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України внесений запис про припинення ТОВ «Торгово-промислова фірма «Авангард» в результаті його ліквідації. Головою комісії з припинення зазначено ОСОБА_2 . 16.06.2021 ОСОБА_1 звернулась до ліквідатора ТОВ «Торгово-промислової фірми «Авангард» про включення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог позивачки у розмірі 1 134 000 грн, які становлять  вартість успадкованої частки у статутному капіталі ТОВ «Торгово-промислова фірма «Авангард». Позивачка відповіді ліквідатора на направлену вимогу не отримала, а її вимоги безпідставно не були включені до реєстру вимог кредиторів.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.11.2021, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2022, позов задоволено. Зобов`язано ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" в особі його ліквідатора визнати ОСОБА_1 кредитором ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" на суму 1   134 000,00 грн та включити її грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів та до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард". 

Господарські суди виходили з того, що відповідач, прийнявши рішення про ліквідацію юридичної особи, ухиляється від належного розгляду кредиторських вимог ОСОБА_1 Ліквідатор ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" в порушення ст. 111 Цивільного кодексу України протиправно не включив грошові вимоги ОСОБА_1 до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард". Розмір вимог позивачки підтверджується звітом про оцінку майна ТОВ «Всеукраїнська Експертна Група» від 18.10.2021 та фінансовим звітом суб`єкта ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" станом на 01 січня 2017 року. 

У червні 2022 року ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані рішення і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Підставами для скасування судових рішень відповідач зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій. Стверджує, що висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: розмежування дії у часі статті 55 Закону України «Про господарські товариства» з урахуванням тієї обставини, що подія виникнення права сталась при дії старої редакції закону, а оформлення спадкових прав, і як наслідок цього, виникнення обов`язків третіх осіб, відбувалося за нової редакції закону, відсутній.

Крім того, скаржник вказує, що суди дійшли помилкового висновку про корпоративний характер спору у цій справі, оскільки спір не відноситься до юрисдикції господарських судів, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

02.07.2022 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому остання просить касаційну скаргу відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін з наведених у відзиві обґрунтувань. При цьому просить продовжити строк на подання відзиву у зв`язку з поважними причинами його пропуску - запровадження на території України воєнного стану та перебуванням ОСОБА_1 поза межами території України. 

За ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. 

З огляду на те, що ухвалою суду касаційної інстанції від 08.08.2022 позивачу було надано строк на подання відзиву до 01.09.2022, а 24.02.2022 з 05 год. 30 хв. в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України і у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України 26.03.2022 його продовжено строком на 30 діб, 25.04.2022 - на 30 діб, 25.05.2022 - на 90 діб, 12.08.2022 - на 90 діб, про що свідчать укази Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 № 259/2022, «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" суд касаційної інстанції керуючись ч. 2 ст. 119 ГПК України вважає за необхідне продовжити строк на подання відзиву на касаційну скаргу та приймає його до розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки, перевіривши наявність зазначеної у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження судових рішень (п. п. 3 та 4  ч. 2 ст. 287 ГПК України), дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, заперечення проти неї і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Як встановлено господарськими судами, 30.07.2020 учасником ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" прийнято рішення №1 про припинення ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" шляхом його ліквідації в добровільному порядку. На зборах був присутній ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на підставі довіреності від 02.07.2020, що володіє 30,78% часток; ОСОБА_4 , що володів 69,22% часток відсутній у зв`язку зі смертю.

30.07.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №11031100015002695 про перебування ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" в стані припинення.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 від 26.02.2016, він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , його донькою ОСОБА_1 07.09.2020 було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_1 належить право на половину 1367 часток статутного капіталу ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" в сумі 54 680 грн та підтверджується свідоцтвом № 1 ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" про сплату внеску до статутного капіталу.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Учасниками товариства на час смерті батька позивачки - ОСОБА_4 були ОСОБА_3 з розміром внеску до статутного капіталу - 24 320 грн та ОСОБА_4 з розміром внеску до статутного капіталу - 54 680 грн. 

Рішенням від 11.09.2020 державним реєстратором відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною засновників (учасників) юридичної особи, оскільки проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

В межах справи № 908/485/21 ОСОБА_1 зверталась до Господарського суду Запорізької області з позовом про визнання недійсним рішення учасника ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" №1 від 30.07.2020 та скасування державної реєстрації припинення ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард".

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.06.2021 у справі №908/485/21 в задоволенні вказаного позову відмовлено.

16.06.2021 ОСОБА_1 звернулась до ліквідатора ТОВ "Торгово-промислової фірми "Авангард" ОСОБА_2 про включення до реєстру вимог кредиторів грошової вимоги позивачки у розмірі 1   134 000 грн, яка складає вартість успадкованої частки у статутному капіталі ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард", надіславши свою вимогу двома поштовими відправленнями: поштовим відправленням №6900510641232 на адресу ОСОБА_2 та поштовим відправленням №6900510641216 на адресу ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард". Поштове відправлення №6900510641232 було отримане ОСОБА_2 .

Відсутність надання відповіді на звернення ОСОБА_1 про включення до реєстру вимог кредиторів відповідача грошової вимоги позивачки у розмірі 1134000,00 грн та ухилення відповідача від розгляду і визнання вимог позивачки стали підставами для звернення позивачки до місцевого господарського суду з позовом у цій справі.

Станом на момент смерті ОСОБА_4 була чинною ст. 55 Закону України «Про господарські товариства», яка визначала, що при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв`язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню. 

Пунктами 18.1 та 18.3 статуту ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" були визначено аналогічні положення.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який набув чинності 17.06.2018, у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства. У разі смерті, оголошення судом безвісно відсутнім або померлим учасника - фізичної особи чи припинення учасника - юридичної особи, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, та якщо протягом року з дня закінчення строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством, спадкоємці (правонаступники) такого учасника не подали заяву про вступ до товариства відповідно до закону, товариство може виключити учасника з товариства. Таке рішення приймається без врахування голосів учасника, який виключається. Якщо частка такого учасника у статутному капіталі товариства становить 50 відсотків або більше, товариство може приймати рішення, пов`язані з ліквідацією товариства, без врахування голосів цього учасника.

Згідно з ч. ч. 7- 10 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство зобов`язане протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки. Статутом товариства, що діє на момент виходу учасника, може встановлюватися інший строк для здійснення такої виплати. Вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника. За погодженням учасника товариства, який вийшов, та товариства зобов`язання зі сплати грошових коштів може бути замінено зобов`язанням із передачі іншого майна. Товариство виплачує учаснику, який вийшов з товариства, вартість його частки або передає майно лише пропорційно до розміру оплаченої частини частки такого учасника.

За приписами ч. 14 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» правила цієї статті застосовуються також до відносин щодо виходу з товариства спадкоємця чи правонаступника учасника. 

Як встановлено у рішенні Господарського суду Запорізької області від 08.06.2021 у справі № 908/485/21 ОСОБА_1 впродовж річного строку з дня смерті учасника ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" ОСОБА_4 з заявою про вступ до товариства не зверталися, рішення учасника ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" ОСОБА_3 про припинення юридичної особи прийнято у відповідності до ч. 2 ст. 23 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

У спірних правовідносинах позивачка не набула статусу учасника ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард", а також в порядку ст. 55 Закону України «Про господарські товариства» і ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не отримала вартість частини активів товариства, пропорційних частці, яку успадкувала. 

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації (ст. 104 ЦК України).

Статтею 105 ЦК України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, який прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно з ч. 8 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, яка ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

За змістом положень ч. ч. 3, 4 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Виходячи зі змісту ст. 112 ЦК України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право звернутися до суду.

У постановах Верховного Суду від 20.01.2020 у справі №922/416/19, від 03.05.2018 у справі №924/478/16 зазначено, що належним способом захисту прав кредитора є вимога про зобов`язання включення до проміжного ліквідаційного балансу боржника визнаних ним вимог.

20.07.2021 позивачка звернулась до суду з позовом у справі, з дотриманням строку, визначеного ч. 3 ст. 112 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджується, що активами ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" є Ѕ приміщення XXIII підвалу літ. А-7 та приміщення VI першого поверху літ. А-7 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом № 837 на право власності на приміщення від 26.05.1997, технічним паспортом на вказані приміщення підвалу та витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно №282214541 від 01.11.2021.

Відповідно до звіту про оцінку майна ТОВ "Всеукраїнська Експертна Група" від 18.10.2021 вартість Ѕ частини приміщення XXIII підвалу літ. А-7 та приміщення VI першого поверху літ. А-7 загальною площею 215,7 кв.м за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. 8 складає 4 784 900,00 грн.

Згідно з фінансовим звітом суб`єкта малого підприємництва станом на 01.01.2017 ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард", крім зазначеного нерухомого майна має оборотні активи у розмірі 37 400,00 грн та поточні зобов`язання на суму 6 500,00 грн.

За розрахунком суду, який не був спростований учасниками справи, сума вартості чистих активів відповідача, які підлягали виплаті позивачці як спадкоємиці відповідної частки статутного капіталу товариства, складали 1   758 007,79 грн, яка перевищує суму, визначену позивачкою у  кредиторській вимозі.

З огляду на вищезазначене, враховуючи наявність факту ухилення юридичної особи, що ліквідується - відповідача, її ліквідатора від розгляду та визнання заявлених у встановлений строк кредиторських вимог позивачки, а також відсутність доказів щодо включення кредиторських вимог позивачки до проміжного ліквідаційного балансу відповідача, господарські суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягали задоволенню.

Верховний Суд відхиляє аргументи скаржника про хибний обрахунок суду розміру кредиторських вимог позивачки, оскільки, за твердженням скаржника, в його власності не перебуває нерухоме майно площею 215,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , а є лише нежитлове приміщення за вказаною адресою літ. А-7 площею 126,5 кв.м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.06.2021. 

Вказані аргументи скаржника спростовуються наданим позивачкою свідоцтвом про право на власність № 837, з якого вбачається, що ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" належить 1/2 частини приміщення XXIII підвалу А-7, приміщення VI літ. А-7 та витягом з технічного паспорту на вказані приміщення загальною площею 215,7 кв.м. 

Як правильно зазначив місцевий господарський суд, обов`язок реєстрації нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виник з 01.07.2004 у зв`язку з прийняттям Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а до цього часу 1/2 частини приміщення XXIII підвалу А-7, було зареєстровано в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації.

Підлягають відхиленню і доводи скаржника, що спір у цій справі не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №910/8132/19 зазначено, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи є корпоративними у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.09.2019 у справі №921/36/18 дійшла висновку, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України.

Спір у цій справі стосується включення кредиторських вимог позивачки до проміжного ліквідаційного балансу відповідача у зв`язку з припиненням діяльності юридичної особи, а тому у відповідності до висновків Великої Палати Верховного Суду повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з ст. 129  ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.  

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова фірма "Авангард" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 11.11.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2022 у справі № 908/2124/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      Л. Стратієнко

Судді                                                                                                  С. Бакуліна

О. Кролевець