Номер провадження: 22-ц/813/8327/22 
Справа № 518/1226/21
Головуючий у першій інстанції Тарасенко М. С.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
Іменем України

21.11.2022 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Кострицького В.В., Карташова О.Ю., 
за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Універсал Банк»,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,
на заочне рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 19 січня 2022 року,ухвалене судом у складі судді Тарасенка М.С., 
за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2021 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що 07 серпня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. 
В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 07 серпня 2019 року позичальник просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку. Розмір наданого для відповідача ліміту становить 10000 грн. 
ОСОБА_1 , в порушення умов договору, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим за відповідачем утворилася заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у сумі 11062,40 грн. 
Акціонерне товариство «Універсал Банк» просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 11062,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ширяївський районний суд Одеської області заочним рішенням від 19 січня 2022 року позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованостізадовольнив частково.
Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що в анкеті-заяві від 07 серпня 2019 року сума кредитного ліміту не зазначена, позивачем не надано самої заявки ОСОБА_1 на кредит, з якої б вбачалось, що ліміт кредиту становить саме 100000 грн. В свою чергу, позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач отримав кредит в розмірі 10000,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Тому, оскільки, жодних належних доказів зміни кредитного ліміту не надано то суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем видачі ОСОБА_1 кредиту у більшому розмірі, а ніж 10000,00 грн.
Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 29 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 19 січня 2022 року по справі Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , просить заочне рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 19 січня 2022 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованостівідмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,не погоджується з висновками суду першої інстанції, та зазначає, що судом першої інстанції справа розглянута та винесено заочне рішення за відсутності відповідача щодо якого відсутні належні відомості про вручення судової повістки, що є порушенням ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Крім того, судом першої інстанції не враховані істотні обставини, які мають значення для справи, а саме відсутність в матеріалах справи кредитного договору та заяви на кредит, з якої вбачається, що розмір кредитного договору становить 10000 грн. Відповідач наголошує, що жодних договорів з Акціонерним товариством «Універсал Банк» не укладав, тому обов`язків з виконання умов кредитного договору у нього не виникло. 
Також відповідач зазначає про відсутність в матеріалах справи первинних документів, і в цій частині посилається на висновки Верховного Суду викладені в постановах від 13 червня 2018 року у справі № 733/608/16-ц, від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 12 вересня 2018 року у справі № 910/22923/17.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 жовтня 2022 року Акціонерному товариству «Універсал Банк» роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 19 січня 2022 року без змін. Посилався на те, що з метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації АТ «Універсал Банк» генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер ОТР-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку «Монобанк» ОТР-паролю. 07 серпня 2019 року відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, у підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем введено пароль, який попередньо надісланий на зазначений ним мобільний номер. 
Позивач вважає, що договір про надання банківських послуг є публічним договором відповідно до статей 633, 634 ЦПК України. Стверджуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається що між сторонами укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі, умови якого позивачем виконані, Акціонерне товариство «Універсал Банк» вважає, що відсутні підстави для застосування висновків зроблених Верховним Судом у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. 
Щодо недоведеності обставин справи, позивач зазначив, що виконаний банком розрахунок є належним доказом, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості, дати нарахувань складових загальної заборгованості. Відповідачем доказів того, що Умови використання наданих коштів не відповідають документам отриманим відповідачем у мобільному додатку при підписанні Анкети-заяви не надано.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження представник  ОСОБА_1 –  ОСОБА_2 отримав 17 жовтня 2022 року на електронну пошту, вказану в апеляційній скарзі, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.
Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України шляхом надсилання судової повістки засобами поштового зв`язку та її отримання 07 листопада 2022 року та відповідно 04 листопада 2022 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, шляхом надсилання судової повісткина електронну пошту, зазначену в апеляційній скарзі, заяві поданої на усунення недоліків апеляційної скарги.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Задовольняючі частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходи з того, що 07 серпня 2019 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1  укладено договір про надання банківських послуг та підписано Анкету-заяву до вказаного договору. Банк свої зобов`язання за Договором виконав, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач взятих на себе зобов`язань по договору не виконав. Суд вважав, що максимальна сума кредитних коштів (ліміт кредиту), яку позичальник ОСОБА_1 міг фактично отримати (використати) за рахунок коштів позивача не могла перевищувати 10000 грн, що доводить безпідставність і необґрунтованість доводів позивача про те, що заборгованість відповідача саме за простроченим тілом кредиту перед ним перевищує вище зазначену суму кредитного ліміту і становить 11062,40 грн, оскільки при обмеженні кредитного ліміту сумою у 10000 грн відповідач не мав можливості використати (отримати) кошти на суму більшу, ніж кредитний ліміт, тобто 10000,00 грн.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з огляду на таке.
Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.1 ст. 277 ЦПК України). Відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. ст. 278 ЦПК України).
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України).
Частина друга статті 281 ЦПК України передбачає, що розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що суд може ухвалити заочне рішення при розгляді справи за правилами як загального, так і спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, тобто за умови, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і повторно не з`явився в судове засідання. 
Однак поза увагою суду залишилися зазначені вище норми права, що свідчить про порушення судом першої інстанції порядку постановлення заочного рішення.
Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 08 листопада 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості та зазначено про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
В матеріалах справи міститься супровідний лист від 18 листопада 2021 року про направлення судом першої інстанції  ОСОБА_1  копії ухвали та позовної заяви з доданими матеріалами на 36 арк.
Зазначені документи отримані відповідачем 15 грудня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 45).
Повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.
Частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.
Проте в матеріалах справи відсутні відомості про те, що справа призначалась до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) і відповідач ОСОБА_1   повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи та повторно не з`явився в судове засідання. 
Відповідно до п. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Згідно ч. 3 ст. 279 ЦПК України  якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
З протоколу судового засідання від 19 січня 2022 року вбачається, що розгляд справи проводився у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Отже, суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та ухвалив заочне рішення, при цьому не врахувавши вимоги частини четвертої статті 223 ЦПК України. 
Тому доводи відповідача щодо неповідомлення про дату, час та місце розгляду справи, в ході якого було прийнято оскаржуване рішення, заслуговують на увагу.
Згідно пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права щодо порядку постановлення заочного рішення, зазначене порушення є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Щодо суті спору
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України (в редакції на час виникнення правовідносин) визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення правовідносин)  правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України).
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин,електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк»  запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.
Із матеріалів справи вбачається, що 07 серпня 2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с 10), в якій просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов.
Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.
Підписанням цього договору, відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, які зрозумілі.
У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
Анкета-заява містить докладну інформацію щодо ОСОБА_1 , зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, соціальний статус. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта ОСОБА_1 , які скопійовані ним та надані до анкети в електронному вигляді.
До анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів з додатками у вигляді Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, які містять інформацію про їх підписання електронним цифровим підписом обома сторонами договору.
Відповідачем не спростовано, що дані Умови не відповідають документам, отриманим ним у мобільному додатку при підписанні Анкети-заяви.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з оплати послуг банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, та повернення кредиту.
Крім того, послідовність укладення договору про надання банківських послуг Акціонерного товариства «Універсал Банк» в рамках проекту monobank передбачає, що без ознайомлення з умовами та тарифами, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.
Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що спірний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Відповідачем,не зважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,  не надано доказів на спростування обставин укладення між сторонами кредитного договору, погодження всіх істотних умов договору.
Звертаючись до суду із позовом банк просив стягнути з відповідача заборгованість, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом у розмірі 11062,40 грн.
До позовної заяви позивачем додано копію документа, який за своєю формою і змістом є анкетою-заявою, та підписаний  ОСОБА_1 , розрахунок заборгованості за договором № б/н від 07 серпня 2019 року станом на 08 липня 2021 року, довідку про розмір встановленого кредитного ліміту, копію витягу з Умов та правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток з додатками.
Колегія суддів надає оцінку виписці про руху коштів по картці, яка додана до відзиву на апеляційну скаргу, зважаючи на таке.
Повноваження суду апеляційної інстанції визначені частиною 1 статтею 367 ЦПК України, якою передбачено, що  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.
Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення. 
Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 08 листопада 2021 року відкрито провадження у справі і розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Як вбачається із матеріалів справи, 18 листопада 2021 року судом першої інстанції на адресу ОСОБА_1 направлялася копія ухвали про відриття провадження та копія позовної заяви з додатками на 36 арк. Зазначені документи отримані відповідачем 15 грудня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 45).
Ширяївський районний суд Одеської області в  ухвалі від 08 листопада 2021 року роз`яснював відповідачу право подання у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали до суду відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Проте відповідач, отримавши від суду першої інстанції копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, не надав суду ні відзив на позовну заяву, ні докази, які б спростовували розрахунок заборгованості перед АТ "Універсал Банк", не довів відсутність заборгованості за наданими йому кредитними коштами.
При цьому, в апеляційній скарзі посилається на те, що в матеріалах справи відсутні первинні документи, які б підтверджували отримання коштів ОСОБА_1 .
Тому, враховуючи викладені вище обставини, перевіряючи доводи апеляційної скарги, з метою повного та всебічного встановлення обставин по справі, апеляційний суд вважає за доцільне долучити до матеріалів справи і дослідити виписку про рух коштів по картці, надану позивачем.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
Визначаючи розмір заборгованості, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
З наданої банком виписки про рух коштів по картці вбачається, що відповідач після отримання карти № НОМЕР_2 неодноразово здійснював операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку через банкомат, переказу коштів, здійснював покупки, так й сам поповнював картку.
Отже, виписка про рух коштів по картці є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, сплати послуг карткою, часткове погашення заборгованості, наявність заборгованості за кредитом, що відповідачем не спростовано.
У виписці про рух коштів по картці зазначено, що кредитний ліміт станом на 08 липня 2021 року становить 10000 грн, сума витрат за період з 07 серпня 2019 року по 08 липня 2021 року складає 78299,92 грн, а сума зарахувань за період з 07 серпня 2019 року по 08 липня 2021 року становить 67237,52 грн, різниця між сумою витрат та сумою зарахувань становить 11062,40 грн.
Ані розрахунок заборгованості, ані виписка про рух коштів по картці не містять відомостей, які б свідчили про збільшення банком кредитного ліміту з 10000 грн до 11062,40 грн.
Жодних належних доказів тієї обставини, що в період кредитування позичальника ОСОБА_1 кредитний ліміт був визначений в іншому розмірі та в подальшому змінювався, позивачем суду не надано.
       Зазначені обставини свідчать про те, що максимальна сума кредитних коштів (ліміт кредиту), яку позичальник ОСОБА_1 міг фактично отримати (використати) за рахунок коштів позивача не могла перевищувати 10000 грн, при цьому позивачем не доведено видачу відповідачу кредитних коштів у більшому розмірі, аніж встановлений кредитний ліміт 10000 грн.
Відповідачем не зазначено в чому полягає неправильність розрахунку наданого позивачем, та не надано належних, достатніх та допустимих доказів факту виконання умов договору.
Ураховуючи викладені вище обставини апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10000 грн.

Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Апеляційний суд вважає, що рішення суду слід скасувати відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10000 грн.

Щодо судових витрат
В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2270 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 26 серпня 2021 року (а.с. 7). 
Оскільки позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволені частково, то з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2052 грн (2270*10000/11062,40).
Ураховуючи, що рішення суду підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права і ухваленням рішення про стягнення суми, у розмірі визначеному судом першої інстанції, тому підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Заочне рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 19 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в сумі 2052 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 21 листопада 2022 року.

Головуючий                                                                В.А. Коновалова

Судді                                                                        В.В. Кострицький 

О.Ю. Карташов