ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" листопада 2022 р.           Справа№ 910/1671/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Демидової А.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"
на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2022
у справі №910/1671/22(суддя Сташків Р.Б.)
за позовом      Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"
до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"
про    відшкодування шкоди 33 790,81 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" про відшкодування шкоди 33790,81 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ПрАТ "Страхова компанія "АРКС", виплативши страхувальнику згідно договору добровільного страхування наземного транспорту страхове відшкодування, на підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» набуло право зворотної вимоги до винної особи, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 у справі №910/1671/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" 33790 грн 81 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 2481    грн судового збору.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд з посиланням на приписи ст. ст. 993, 1192 ЦК України, ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та встановлення обставин завдання шкоди винною особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідачем, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 у справі №910/1671/22 скасувати повністю та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.  Судові витрати покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС".
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, зокрема приписів ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 73, ст. 76 ГПК України. 
Так, апелянт зазначає, що у зв`язку з воєнними діями на території України офіс товариства тимчасово не працював, поштова кореспонденція не отримувалась в звичайному режимі, а тому відповідач не отримував ухвалу Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у цій справі і не мав можливості подати письмовий відзив на позовну заяву. Про існування відповідного судового рішення ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" стало відомо лише з Єдиного державного реєстру судових рішень після його опублікування та відкриття цього реєстру до використання. 
Відповідач вважає, що у відповідності до Інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженої протоколом Президії МТСБУ  від 11.08.2011 № 274/2011 та Типових схем дорожньо-транспортних пригод та розподілу відповідальності учасників ДТП за заподіяну ними шкоду саме страховик відповідно до Повідомлення про ДТП (європротокол) має право встановити вину в ДТП. Так, ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" при розгляді даного страхового випадку проведено розслідування та відібрано пояснення від страхувальника - ОСОБА_1 . З пояснень ОСОБА_2 (інший учасник ДТП) встановлено, що ним здійснювався поворот ліворуч, а ОСОБА_1 рухалась на ТЗ в зустрічній смузі по узбіччю. Проте, як зазначає апелянт, по напрямку руху страхувальника дорога є двополосною асфальтною, крайнє праве положення застрахованого відповідачем ТЗ не могло бути на узбіччі, оскільки чітко видно тротуарну доріжку з рослинами. 
У зв`язку з викладеним, апелянт вважає, що в такому випадку саме ТЗ під керуванням ОСОБА_2 , здійснюючи поворот ліворуч, не надав перевагу у русі ТЗ під керуванням ОСОБА_1 та здійснив зіткнення. Учасники ДТП невірно визначили вину при складанні Повідомлення про ДТП (європротоколу). 
Крім того, апелянтом заявлено клопотання про проведення транспортно-трасологічної експертизи.
          
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної     скарги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1671/22. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
Після надходження матеріалів справи, Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 18.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 у справі №910/1671/22. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 20.09.2022. Встановлено позивачу строк для надання своїх заперечень чи пояснень щодо клопотання Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи    у справі №910/1671/22 до 20.09.2022. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до     20.09.2022.
За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) сторін не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні судом не встановлено, дана постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач не скористався своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.    
Заперечень щодо заявленого апелянтом клопотання від сторони позивача також не надходило. 

Розгляд клопотань.

Як зазначалось у цій постанові, відповідачем подано клопотання про призначення у справі судової транспортно-трасологічної експертизи, у зв`язку з необхідністю встановлення вини водія, цивільно-правова відповідальність якого застрахована позивачем. 
Оскільки дана справа розглядалась в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідач про розгляд справи не мав змоги фізично дізнатися у зв`язку із запровадженням воєнного стану, то, за доводами апелянта, ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" було позбавлено права здобути належні та допустимі докази для доведення вини іншого водія - ОСОБА_2 під час розгляду справи місцевим господарським судом.  
Колегія суддів, розглянувши заявлене клопотання, обговоривши викладені на його обґрунтування доводи, зазначає, що поважність причин неможливості подання суду першої інстанції доказів, зокрема, висновку експерта у зв`язку із запровадженим воєнним станом не може визнаватися безумовним і залежати тільки від самого факту його запровадження. Вирішення цього питання має вирішуватися з урахуванням конкретних обставин справи.
Так, заявляючи вищенаведене клопотання, відповідачем жодними належними і допустимими доказами не підтверджено обставин тимчасової непрацездатності товариства (документи щодо підтвердження факту переведення товариства в дистанційний режим роботи або накази про простій, тощо) та, відповідно, неможливості отримання поштової кореспонденції, надісланої Господарським судом міста Києва на адресу відповідача.  
Поряд з цим, судова колегія враховує, що копії позовних матеріалів надсилались відповідачу 01.02.2022, тобто товариство могло ознайомитися з їх змістом до запровадження воєнного стану та здійснювати моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішення на предмет відкриття провадження у цій справі згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 (опубліковано 21.02.2022). Документального підтвердження неотримання відповідачем позовної заяви у цій справі матеріали справи не містять, а апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано. 
Щодо неможливості бути обізнаним про судовий розгляд справи за допомогою ресурсу бази даних Єдиного державного реєстру судових рішень апеляційна інстанція зауважує, що починаючи з 20.06.2022 було відновлено загальний доступ до реєстру. Тобто з цієї дати і до постановлення оскаржуваного рішення (21.07.2022) апелянт міг ознайомитися з інформацією щодо перебування на розгляді Господарського суду міста Києва позовних матеріалів ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" та, відповідно, скористатися наданим йому процесуальним законом правом подати як відзив на позовну заяву, так і клопотання про призначення судової експертизи. Документального обґрунтування неможливості використання товариством бази даних реєстру у вищенаведений період апелянтом не надано.
Отже, за сукупністю вищевстановленого, колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про призначення на стадії апеляційного перегляду справи експертного дослідження, оскільки належними і допустимими доказами в порядку ст. 74 ГПК України заявником не доведено неможливості вчинення стороною відповідних процесуальних дій в суді першої інстанції. При цьому, висновок експерта є новим доказом, тоді як у відповідності до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Межі та строк розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Статтею 129 Конституції України   та ч. 1 ст. 74 ГПК України  визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

11 листопада 2020 року між ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" (страховик за договором, позивач у справі) та ОСОБА_2 (страхувальник за договором) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Прямий захист» № 71959а0, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать чинному законодавству України та пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом "Volkswagen Golf", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Пунктом 15 договору визначено строк його дії: з 17 листопада 2020 року по 16 листопада 2021 року.
26.05.2021 об 08:05 по вул. Сумський Шлях, 1 у селі Солоницівка, Харківської обл. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого позивачем відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту «Прямий захист» № 71959а0 від 11.11.2020 автомобіля "Volkswagen Golf ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу "BMW Х5", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у відповідача згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/9471068. Страховик - ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА".  
Факт настання дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано водіями в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколі), зі змісту якого вбачається, що аварія сталась у зв`язку з порушенням водієм транспортного засобу марки "BMW Х5", д.н. НОМЕР_2 Правил дорожнього руху України шляхом зіткнення із авто "Volkswagen Golf ", д.н. НОМЕР_1 .
Згідно отриманої інформації з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ за полісом № АР/9471068 встановлено ліміт відповідальності в розмірі 130 000,00 грн, франшиза 1  500 грн.
26.05.2021 ОСОБА_2 подав до ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. У вищезазначеній заяві страхувальник вказав, що під час руху застрахованим автомобілем він здійснював поворот, в той час коли автомобіль «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_2 рухався по обочині та відбулося зіткнення транспортних засобів.
ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" на підставі заяви страхувальника та страхового акта № АRХ2796993 від 11.06.2021, акта огляду транспортного засобу 28.05.2021, рахунку-фактури ремонтної організації ТОВ "Сеул Авто" №0000001002 від 31.05.2021 та ремонтної калькуляції №1.003.21.0 від 31.05.2021, здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 35  290,81 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 789226 від 14.06.2021. 
24.07.2021 ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" звернулося до ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" із заявою про страхове відшкодування в порядку суброгації. Оскільки вимога позивача не була задоволена, ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" звернулось до суду з позовом у цій справі.   
Предметом розгляду у даній справі є вимога ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" про стягнення з відповідача суми виплаченого позивачем страхового відшкодування потерпілій особі, якій було завдано шкоди в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди. Позивач просить суд стягнути з ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" 33  790, 81 грн страхового відшкодування та судові витрати.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Згідно з ч. 1  ст. 16 Закону України "Про страхування"  договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. 
Дана норма кореспондується із  ст. 979 Цивільного кодексу України  (далі -  ЦК України), якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ч. 1  ст. 1166 ЦК України  майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України унормовано, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 2  ст. 512 ЦК України  кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
В ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.  
Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.
Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.
Якщо дії третьої особи, якими страхувальнику спричинені збитки, є страховим випадком, то у такого потерпілого (страхувальника за договором страхування) є дві можливості відшкодування шкоди: за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди; за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування. Право вибору належить самому потерпілому.
Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17, а також постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 910/3165/17, від 22.10.2020 у справі № 910/18279/19.  
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.
З набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011, яким внесено зміни та доповнення до    Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що дозволило учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («європротокол») без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.
Відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху України, що кореспондуються з п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами «д» - «є» пункту 2.10 цих Правил.
На виконання    Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 № 274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція).
Відповідно до вказаної вище Інструкції, у європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та    інше.    Виправлення у повідомленні категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.
Також, згідно п. 2 та п. 7.13. Інструкції повідомлення заповнюється та    підписується водіями транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди.
За приписами ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності    за порушення    правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів,    за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до    Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Так, суд дослідивши складений учасниками ДТП європротокол, встановив, що він заповнений обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, містить підписи водіїв, в повідомленні наведено інформацію про транспортні засоби, дату, час та місце ДТП, визначені обставини ДТП, наявна схема ДТП та місця пошкодження транспортних засобів, вина водія транспортного засобу «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_2 визнана останнім, а відтак є доведеною.
Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність власника (водія) транспортного засобу «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , який в повідомленні про настання ДТП (європротоколі) визнав свою вину, була застрахована у відповідача згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/9471068, то відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП вищевказаним водієм позивачу в порядку суброгації покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги про те, що винним у настанні ДТП є саме водій "Volkswagen Golf ", д.н. НОМЕР_1 оцінюються судом апеляційної інстанції критично, оскільки, по-перше водій «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_2 визнав свою вину, що зафіксовано в повідомленні про настання ДТП (європротооколі). По-друге, підтвердити або спростувати обставини здійснення руху автомобіля «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_2 по узбіччю можуть лише безпосередні учасники ДТП. Будь-яких письмових пояснень, зокрема, водія ОСОБА_1 в спростування обставин настання аварії за встановлених місцевим господарським судом обставин матеріали справи не містять, а наявна схема ДТП не доводить неможливості руху автомобіля «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_2 по узбіччю.  
Бездоказові припущення апелянта про те, що автомобіль «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_2 не міг бути на узбіччі не можуть бути покладені в основу судового рішення про необґрунтованість позовних вимог, а відтак підлягають відхиленню. 
Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про страхування" франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Оскільки полісом № АР/9471068 встановлено франшизу у розмірі 1  500,00 грн, страхове відшкодування позивачем при зверненні до суду зменшено на суму франшизи.
Отже, беручи до уваги те, що  розмір збитків розраховується, виходячи з вартості матеріального збитку, в межах ліміту відповідальності (130 000,00 грн) передбаченого полісом № АР/9471068 та відніманням франшизи у розмірі 1500,00 грн, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 33 790,81 грн (35  290,81 грн розмір виплаченого страхового відшкодування - 1 500,00 грн франшиза). 
Аргументація апеляційної скарги щодо порушення місцевим господарським судом положень процесуального закону спростовується матеріалами справи, адже сторона відповідача належним чином була повідомлена про судовий розгляд справи шляхом направлення на її юридичну адресу рекомендованого поштового відправлення. При цьому, як вже зазначалось у цій постанові, відповідач отримавши від ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" матеріали позовної заяви до введення військового стану, не був позбавлений можливості як до його запровадження, так і впродовж місяця з моменту відкриття повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень поцікавитись про їх рух в Господарському суді міста Києва.  Крім того, з метою забезпечення безперервності здійснення правосуддя та захисту прав і інтересів юридичних осіб, Господарський суд міста Києва продовжував працювати під час запровадженого воєнного стану, що давало можливість відповідачу звернутися до служби діловодства суду в телефонному режимі для з`ясування питання розгляду позову у цій справі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального закону, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 у справі №910/1671/22  відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.  
Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до    ст. 129 ГПК України    та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на відповідача (скаржника).
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270,273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
          2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 у справі №910/1671/22 залишити без змін.
          3.        Матеріали справи №910/1671/22 повернути до суду першої інстанції.
                    
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                А.М. Демидова