ПОСТАНОВА 
Іменем України

02 грудня 2022 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 385/1293/20
провадження № 22-ц/4809/1016/22 
       
       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Дуковського О.Л. (суддя-доповідач) 
суддів Дьомич Л.М., Письменного О.А. 
        з участю секретаря Демешко Л.В.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 ;
Відповідач:   фізична особа підприємець  ОСОБА_2 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2022 року, у складі головуючого судді Ханас М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, -

В С Т А Н О В И В:

       У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до фізичної особи підприємця  ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2 ) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.
Просив стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь - 77102,00 грн. попередньої оплати; 231,31 грн. витрат від інфляції; 594,06 грн. розміру 3% процентів річних від простроченої суми; а також судові витрати у справі.
В обгрунтування позовних вимог зазначав, що 17.10.2019 між ним та відповідачем було досягнуто домовленості про купівлю і встановлення вікон та дверей, що підтверджується рахунком про оплату № 112 від 17.10.2019 на загальну суму 77102 грн. 
Вказував, що саме 17.10.2019 здійснив оплату у повному обсязі за вищевказані вироби і роботу, що підтверджується платіжним дорученням № 19223070, а тому виконав свій обов`язок покупця щодо сплати товару. 
Але станом на день звернення до суду із даним позовом, відповідач як виконавець (постачальник), свої зобов`язання не виконав, вікна та двері не були виготовлені та не були встановлені.
Вважав, що між сторонами виникли договірні відносини, що підтверджується у виставленні відповідачем рахунку про оплату № 112 від 17.10.2019 за товар та проведення оплати цього рахунку регулюються нормами ЦК України. 
Посилався на те, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 ЦК України. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.
Відповідач свої зобов`язання, як продавець (виконавець), не виконав тому, 01.07.2020 він на адресу відповідача надіслав претензію з вимогою повернути попередню оплату, але відповідач проігнорував отримання вказаної претензії та відповідно грошові кошти не повернув.
ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України  вимагає від відповідача повернення суми попередньої оплати. Крім цього вважає, що має право відповідно до ст. 625 ЦК України на отримання витрат від інфляції, а також 3 % процентів річних від простроченої суми.
Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.
Посилається, що у даній справі було проведено почеркознавчу експертизу під час проведення якої він зробив усе можливе щоб встановити об`єктивні обставини справи, а відповідач у свою чергу відмовився провести будівельну – технічну експертизу, висновок якої усунув би спірні питання щодо встановлення чи не встановлення вікон на об`єкті позивача.
Крім того, зазначив, що суд першої інстанції долучив до матеріалів справи письмові докази, в порушення процесуальних строків подання таких доказів.
Також, в апеляційній скарзі позивач висловив свої заперечення на ухвалу про скасування заочного рішення. Не погоджується із тим, що відповідач не був повідомлений про розгляд даної справи, за результатом якої ухвалено було заочне рішення про задоволення позову.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Зазначає, що почеркознавча експертиза не надала категоричного висновку щодо підтвердження підпису позивача в документах про виконання договору.
Позивач, додаткової експертизи під час розгляду справи не заявляв, а також не заявляв про проведення у даній справі будівельно – технічної експертизи щодо встановлення вікон чи не їх встановлення, а тому вважає доводи позивача не доведеними. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.         
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам, та не встановлено підстав для його скасування.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 з 20.05.2016 зареєстрований фізичною особою-підприємцем та до видів його діяльності входить: формування й оброблення листового скла; виробництво інших виробів із пластмас; виробництво будівельних виробів із пластмас; виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів; діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами (а. с. 27-28 том 1).
Згідно договору № 07012018 від 07.01.2018 вбачається, що між ТОВ «Фабрика вікон «ЕСКО» (постачальник) та ФОП ОСОБА_2 ( покупець) було укладено договір поставки, згідно п.п.1.1 п.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця продукцію власного виробництва сертифіковану в системі УкрСЕПРО, чи виготовлену за індивідуальним замовленням покупця – віконні блоки та балконні дверні блоки з ПВХ профілю (а.с. 115-116 том 2).
Згідно п.п. 2.1 п.2 даного договору, сторони погоджують асортимент, кількість продукції, ціну та вартість партії поставки шляхом надіслання покупцем замовлення постачальнику (в письмовій формі), в якій покупець вказує асортимент та кількість продукції партії поставки. 
Постачальник підтверджує прийняття заявки до виконання шляхом надіслання покупцю рахунка на підтвердження заявки, в якому вказує асортимент, кількість продукції, ціну та вартість партії поставки продукції.
Згідно п.п. 2.4 п.2 даного договору, місцем передачі продукції по договору є ЕХW-склад постачальника, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , або інше місце за згодою сторін, яке оформлюється додатковою угодою до договору.
Встановлено, що ТОВ «Фабрика вікон «ЕСКО» зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань 03.06.1998 (а.с. 117, 118 том 2).
З договору № 1 майнового найму від 01.05.2019 вбачається, що між ТОВ «Фабрика вікон «ЕСКО» (наймодавець) та ФОП ОСОБА_2 (наймач) було укладено договір, згідно якого наймодавець передав, а наймач прийняв у тимчасове платне користування приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 11,7 кв.м., будівля деревообробного цеху, термін дії договору з 01.05.2019 по 31.04.2021 (а.с. 142-145 том 1). 
Згідно акту здачі-приймання від 01.05.2019 ТОВ «Фабрика вікон «ЕСКО»» передав, а ФОП ОСОБА_2 прийняв дане приміщення (а. с. 146 том 1).
17.10.2019 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було досягнуто домовленості про купівлю та встановлення вікон дерев`яних за індивідуальними розмірами, кількістю 3,72 м2, та дверей дерев`яних за індивідуальними розмірами, кількістю 4,15 м2, що стверджується даними комерційних пропозицій - № № замовлення 10016746 від 17.10.2019 та 10016747 від 17.10.2019 року (а.с. 15-16, 135-136 том 1). 
З рахунку на оплату № ОП00000112 від 17.10.2019 вбачається, що ФОП ОСОБА_2 виставив рахунок ОСОБА_1 на товар (роботи, послуги) на загальну суму 77 102 грн, що предбачає основний договір між сторонами (а.с. 14, 137 том 1).
17.10.2019 ОСОБА_1 перерахував на рахунок ФОП ОСОБА_2 77 102 грн., що підтверджується даними платіжного доручення № 19223070 від 17.10.2019, чим виконав свій обов`язок покупця по сплаті товару (а.с. 17-19 том 1).
Згідно пропозицій № № 443 та 444 від 18.10.2019 року покупець ФОП ОСОБА_2 замовив у ТОВ «Фабрика вікон «ЕСКО» три віконні блоки, площею 3,72 м.кв., та одні балконні дверні блоки, площею 4,15 м.кв., згідно зазначеної у таких номенклатури, асортименту та якості. Зазначено, що строк виконання замовлення – 26.12.2019 (а.с. 121, 122 том 2).
Згідно видаткової накладеної № О000000136 від 10.01.2020 року постачальник – фізична особа-підприємець ОСОБА_2 передав покупцю ОСОБА_1 товар, а саме: вікна дерев`яні за індивідуальними розмірами, кількістю 3,72 м2, та двері дерев`яні за індивідуальними розмірами, кількістю 4,15 м2, на загальну суму 77 102 грн. (а.с. 138 том 1).
З акту виконаних робіт № 136 від 20.01.2020 року до видаткової накладної № О000000136 від 10.01.2020 , вбачається, що виконавець – ФОП ОСОБА_2 з одного боку та замовник ОСОБА_1 з іншого боку склали даний акт про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , передано конструкції у кількості 4 шт., загальною площею 7,87 м.кв. Конструкції виготовлено з профілю ІV68_хвоя, склопакет 4-16Аr-4і, 4і-10Аr-4-10Аr-4і, фурнітура Siegenia Fav_H, PSK-130, HS, колір Adler, лазур, під контролем замовника та виконавця виготовлені та змонтовані вироби за комерційною пропозицією № 10016746, № 10016747 від 17.10.2019.
Послуги виконані вчасно, якісно та належним чином оформлені та прийняті замовником. 
Взаємних претензій сторони одна до одної не мають.
Даний акт був складений у двох примірниках, по одному для кожної із сторін. Конструкції укомплектовані у відповідності до комерційної пропозиції та доставлені у цілісності. 
У вказаному акті містяться підписи ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 139 том 1).
З претензії-вимоги № 01/07-2020 від 01.07.2020 вбачається, що ОСОБА_1 , через адвоката звертався до ФОП ОСОБА_2 про повернення сплачених ОСОБА_1 за рахунком № 112 від 17.10.2019 грошових коштів в розмірі 77 102 грн. на р/р НОМЕР_1 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005. 
В обґрунтування вказаної претензії вказував, що ФОП ОСОБА_2 не виконав умови договору про купівлю та встановлення вікон та дверей, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 20-21 том 1).
Дана претензія-вимога направлена відповідачу, за адресою місця реєстрації ОСОБА_2 , але поштове відправлення було повернуто за зворотною адресою у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 22-26 том 1).
Розрахунками, складеними представником позивача (а. с. 11-13 том 1), нараховані втрати від інфляції в розмірі 231,31 грн. та 3 % річних в розмірі 594,06 грн., які він просить стягнути з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції, було проведено судову почеркознавчу експертизу, за результатами проведення якої не виявилося можливим встановити, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в графі «/ ОСОБА_1 /» у комерційній пропозиції від 17.10.2019 номер замовлення 10016747, у комерційній пропозиції від 17.10.2019 номер замовлення 10016746, в акті виконаних робіт № 136 від 20.01.2020 до видаткової накладної № О000000136 від 10.01.2020 та у видатковій накладній № О000000136 від 10.01.2020 ОСОБА_1 або іншою особою.
З дослідницької частини висновку вбачається, що досліджувані підписи від імені ОСОБА_1 в наданих на дослідження документах складаються з букви «М», овалоподібного елемента, безбуквових елементів та розчерку. Дані підписи виконані однією особою та використовувалися як єдиний почерковий матеріал. При порівнюванні досліджуваних підписів від імені ОСОБА_1 із зразками підписів ОСОБА_1 було встановлено розбіжність загального вигляду і транскрипції (у зразках підпис складається з букви «Д», вісімкоподібного елемента, декількох безбуквових елементів, розчерку і додаткового окремого штриха після підпису). 
Судом першої інстанції було допитано експерта, який надав пояснення, що не виявилося за можливе провести порівняльне дослідження підписів та виділити комплекс як співпадаючих, так і розбіжних ознак, зазначивши, що нею для дослідження витребовувалися і бралися вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки саме підпису ОСОБА_1 . 
Крім того, судом першої інстанції було допитано свідків, які підтвердили факт встановлення вікон та дверей та наявність деяких недоліків, які усунуто, про що складений відповідний акт.
Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні відносини.
Сторони виконали всі умови договору, а саме: відповідач надав позивачу товар (роботу, послуги), а позивач здійснив оплату за цей товар (роботу, послуги), що підтверджується видатковою накладною, актом виконаних робіт, які підписані позивачем та платіжним дорученням про оплату.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач не підписував документи про надання йому товару (послуг) відповідачем.
Також, позивач не ставив питання про проведення у даній справі додаткової чи повторної почеркознавчої експертизи для з?ясування питань щодо підписання ним цих документів.
Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин першої та п`ятої ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Форма правочину та способи волевиявлення визначені у ст. 205 ЦК України. Відповідно до ч. 1 цієї статті, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Види правочинів, які можуть вчинятись усно, визначені у ч.1 ст. 206 ЦК України. Зокрема, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
В свою чергу, відповідно до п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч.1 ст. 639 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч.1 ст. 656 ЦК України).
За загальним правилом, яке передбачене у частині першій статті 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.
Нормою ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та правильно дослідив, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу вікон та дверей шляхом пропозиції відповідача укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) позивачем. 
Судовий збір залишається по фактично понесеним сторонами.
Частиною п`ятою статті 268 ЦПК України визначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2022 року - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                               О.Л. Дуковський 

Судді                                                                                         Л.М. Дьомич 
       
               О.А. Письменний