Справа № 991/5427/22
Провадження № 1-кс/991/5446/22

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року                                                                        м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3, 
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Київ скаргу  ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
установив:
10.11.2022 електронною поштою до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою потерпілого, викривача корупції, правозахисника (керівника ГО «Спротив контр-Революції Гідності та саботажу реформ») ОСОБА_1 № 23 від 06.11.2022.
І. Зміст поданої скарги
06.11.2022 скаржником на електронну пошту Спеціалізованої антикорупційної прокуратури надіслано заяву № 23 від 06.11.2022 про вчинення кримінальних правопорушень за фактом постановлення суддею Оболонського районного суду ОСОБА_2 завідомо неправосудної постанови від 05.10.2021, шляхом внесення до неї недостовірних відомостей. 
У поданій заяві ОСОБА_1 зазначив, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.10.2021 його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Вказав, що суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_2, яка розглядала справу, внесено до зазначеної постанови недостовірні відомості про начебто належне повідомлення його про призначене судове засідання, попри те, що матеріали справи містять докази про протилежне, у результаті чого справа про адміністративне правопорушення була розглянута без його присутності, при тому, що судова повістка йому не відправлялась. 
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 у своїй заяві просив уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомості про вчинення суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 161, 375, 365, 366, 367 КК України. 
Станом на день подання скарги, уповноваженою особою Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви не повідомлено, що, на його переконання, свідчить про бездіяльність уповноважених осіб правоохоронного органу, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР у строк, передбачений КПК України. 
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить задовольнити скаргу, встановити бездіяльність відповідальних осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та зобов`язати останніх внести відомості про вчинення суддею Оболонського районного суду ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 161, 364, 365, 366, 367 та 375 КК України; надати витяг з ЄРДР потерпілому про внесення відомостей до ЄРДР та вручити пам`ятку про його права та обов`язки як потерпілого. 
ІІ. Позиція учасників провадження
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у своїй скарзі просив провести судове засідання за його відсутності, вимоги скарги підтримав у повному обсязі. 
Представник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.
Частиною 3 ст.306 КПК України встановлено, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
У такому випадку, слідчий суддя вважає можливим розглянути подану ОСОБА_1 скаргу за його відсутності (при тому, що останній особисто зазначив про можливість її розгляду без його участі), та особи, бездіяльність якої ним оскаржується (уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури). 
ІІІ. Мотиви та оцінка слідчого судді
Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги з огляду на таке.
Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п.1 ч.1 ст.303 КПК України).
Частиною 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, наступає після спливу 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення.
За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).
Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з положеннями ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».
Отже закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених вище.
Наведене дає підстави вважати, що внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатньо відомостей про вчинене кримінальне правопорушення. 
Відповідно бездіяльність, передбачена п.1. ч.1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.
Перевіряючи наявність підстав для зобов`язання уповноважених осіб САП внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 від 06.11.2022, слідчий суддя зазначає таке. Із долученої до матеріалів скарги заяви № 23 від 06.11.2022 вбачається, що ОСОБА_1 просив уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури внести відомості до ЄРДР про вчинені суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_2 кримінальні правопорушення, які виразились у розгляді нею справи про адміністративне правопорушення відносно нього, за його відсутності, та винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, із зазначенням про його належне повідомлення щодо призначеної дати та часу судового засідання (що, на його думку, не відповідало дійсності). 
Проаналізувавши подану скаргу та долучені до неї матеріали, в т.ч. вказану вище заяву, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність зазначених у ній відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення вказаною в заяві суддею кримінальних (корупційних) правопорушень. Скаржником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність внесення відомостей до ЄРДР.
Більш того, у поданій заяві відсутні обставини вчинення суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_2 дій, які містять ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, а саме - зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки. 
Так, скаржник не зазначає, які конкретні дії чи бездіяльність вказують на зловживання з боку судді та свідчать про використання наданих їй повноважень, всупереч інтересам служби. Так само останній не вказує, у чому полягав корисливий інтерес судді і за рахунок чого мало відбуватись отримання суддею неправомірної вигоди. Також, відсутні відомості про заподіяння ОСОБА_1 майнової та моральної шкоди.
Натомість, у заяві висловлене загальне припущення про ймовірне вчинення суддею протиправних дій, яке ґрунтується на суб`єктивному сприйнятті скаржником реальних обставин (перебігу розгляду справи про адміністративне правопорушення та результатів її розгляду), правомірності процесуального рішення та дій судді під час відправлення нею правосуддя.
Підсумовуючи, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні не було встановлено обставин та фактів, які були б достатніми для висновку про вчинення кримінального правопорушення. 
Варто зазначити, що відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Незгода із прийнятим суддею процесуальним рішенням, та подання у зв`язку з цим заяви про кримінальне правопорушення, може вказувати на наявність ознак протиправного втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів, визначених статтями 126 та 129 Конституції України.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що самих лише припущень скаржника та його незгоди з процесуальним рішенням судді недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень, враховуючи при цьому той факт, що із часу події так званого кримінального правопорушення, яке мало місце у жовтні 2021 року, пройшло більше року, протягом якого скаржник не вбачав для себе жодних негативних наслідків. 
Підсумовуючи, слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні не було встановлено обставин та фактів, які були б достатніми для висновку про вчинення кримінальних правопорушень. 
З огляду на викладене, слідчий суддя констатує відсутність зазначеної ОСОБА_1 бездіяльності з боку уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, що є підставою для відмови у задоволенні його скарги.
Керуючись статтями 303, 304, 306, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити. 
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя          ОСОБА_3