ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 336/465/22                                 Головуючий в 1 інст. Галущенко Ю.А.
Провадження № 33/807/352/22                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       13 вересня 2022 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника ОСОБА_1 – адвоката Никоненка О.О., представника потерпілої ОСОБА_2 – адвоката Фельського С.Л., за апеляційними скаргами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Никоненка О.О. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2022 року, якою 
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850, 00 гривень, стягнуто судових збір, 
В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 30.12.2021 року приблизно о 17 годині 14 хвилин в м. Запоріжжя вул. Чарівна 74, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda Accord, д.н. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного інтервалу, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Landrover д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.13.1 ПДР. В наслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих осіб не має.
В апеляційних скаргах ОСОБА_1 , та його захисник – адвокат Никорненко О.О. вважають постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.
Свої доводи та вимоги обґрунтовують тим, що справу було розглянуто в одне засідання, без перевірки відомостей чи отримано ОСОБА_1 судовий виклик, що є істотним порушенням прав і свобод особи, яка притягається до відповідальності. 
Вказують, що в матеріалах міститься схема ДТП, згідно якої транспортні засоби розташовані на відстані один від одного. Але в матеріалах є і фото події, де видно, що автомобілі, які було пошкоджено, торкаються один одного. Вважають, що з огляду на наведене працівник поліції під час складання схеми ДТП сфальсифікував докази. 
Зазначають, що з фото, які залучили працівники поліції, видно, що автомобілі стоять в три ряди. Автомобіль потерпілої стоїть в середньому. Автомобіль ОСОБА_1 в правому. При цьому, відповідно до пояснень потерпілої – вона включила правий поворот і намагалась повернути вправо. Тобто, стоячі в середньому ряду, при наявності автомобілів у правому, потерпіла намагалась повернути вправо. Вказані обставини суд першої інстанції не оцінив належним чином. Вважають, що саме ОСОБА_2 є винною в ДТП. 
Просять апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справу було розглянуто без ОСОБА_1 та через військові дії він був змушений виїхати з міста Запоріжжя. 
Також просять апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Вислухавши пояснення захисника – адвоката Никоненка О.О., представника потерпілої ОСОБА_2 – адвоката Фельського С.Л., перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов до таких висновків. 
Щодо поновлення строків апеляційного оскарження.
У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.
В клопотанні апелянти вказують, що справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 та через воєнні дії на території Запорізької області він не отримав копії постанови. 
Суд апеляційний інстанції враховуючи вказане, дійшов до висновку що про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження і про наявність підстав для його поновлення. 
Щодо розгляду апеляційних скарг по суті справи. 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.
Згідно з абз. 3,5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у її вчиненні, не проаналізував докази у їх сукупності та не дав їм належної оцінки.
Суд апеляційної інстанції при перегляді постанови суду першої інстанції вважає за необхідне дослідити докази, які були покладені в основу винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №063141 (а.с.1), ОСОБА_1 інкриміновано те, що він 30.12.2021 року о 17 годині 14 хвилин в м. Запоріжжя вул. Чарівна 74, керуючи транспортним засобом Honda Accord, д.н. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного інтервалу, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Landrover д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.13.1 ПДР. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих осіб не має.
Схемою ДТП (а.с.2) зображено місця зіткнення, розташування транспортний засобів після події. Так, транспортний засіб ОСОБА_2 знаходиться попереду транспортного засобу водія ОСОБА_1 . 
Автомобіль ОСОБА_1 мав пошкодження у вигляді деформації переднього лівого крила та переднього бамперу з лівої сторони. Автомобіль ОСОБА_2 мав пошкодження ЛФП двох правих дверей. 
Стан покриття має засніжений стан. Світлофор під час події працював. ОСОБА_1 від підпису схеми ДТП відмовився, безпосередньо в ній зазначив, що зі схемою не згоден, заміри виконані невірно. 
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.3-4) він вказав, що він намагався виїхати з ТЦ «Амстор». Рухався в крайній правій смузі руху. Зліва рухався інший автомобіль Landrover д.н. НОМЕР_2 , який включив правий поворот та почав повертати на право, де здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , зачепивши передній бампер та переднє ліве крило. 
Вказав, що схема ДТП не відповідає дійсності. Момент удару прийшовся на середину автомобіля, який рухався зліва, тобто в початок задньої правової двері. На схемі зафіксовано удар тільки в задній бампер автомобіля. 
Зазначив, що автомобіль рухаючись зліва від автомобіля ОСОБА_1 , здійснюючи поворот направо, повинен був пропустити автомобіль Honda Accord, д.н. НОМЕР_1 . Замість того, водій Landrover д.н. НОМЕР_2 , не зважаючи на перешкоду з права, притиснув автомобіль Honda Accord, д.н. НОМЕР_1 , чим скоїв ДТП. 
Згідно письмових пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_2 (а.с.5) вона вказала, що вона під час події виїхала з парковки ТЦ, включила поворот та намагалась повернути в сторону м. Вільнянська. В цей час з правової сторони без повороту почав рухатися автомобіль Хонда. Після чого здійснив зіткнення. 
Фототаблицею місця пригоди (а.с.6) показано розташування автомобілів після події та механічні пошкодження, які завдані внаслідок ДТП. 
За ініціативою сторони захисту під час судового засідання в суді апеляційної інстанції надано було СД-диск, який містить відеозапис події.
Переглядом вказаного відеозапису встановлено, що автомобіль Honda Accord, д.н. НОМЕР_1 не змінював траєкторію свого руху. Автомобіль Landrover д.н. НОМЕР_2 під час події здійснив рух в праву сторону, не надавши переваги перешкоді у вигляді рухаючогсоя автомобіля Honda Accord, д.н. НОМЕР_1 . 
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
З огляду на вказане, апеляційний суд зазначає, що положення ст. 124 КУпАП є бланкетною, а отже для кваліфікації адміністративного правопорушення, уповноважена особа повинна визначити пункт порушення ПДР та надати кваліфікацію діянням відповідно до КУпАП. 
Відповідно до матеріалів провадження про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 складено за порушення ним вимог п.13.1 ПДР України
Згідно п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Так, переглядаючи вищенаведені докази та оцінюючи встановлені судом обставини, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона ст. 124 КУпАП, оскільки матеріали провадження не підтверджуються, що водій під час події порушив вимоги п.13.1 ПДР України. 
Вказаний висновок ґрунтується на тому, що матеріалами справи встановлено, що водій ОСОБА_1 під час події перебував на крайній правій смузі руху, траєкторію руху не змінював. Відеозаписом показано, що саме водій Landrover д.н. НОМЕР_2 , який був в середній смузі руху, намагався здійснити маневр повороту праворуч, тим самим здійснив зіткнення з іншим автомобілем. 
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду вказує лише складений протокол про адміністративне правопорушення, натомість всі інші докази беззаперечно на це не вказують.
Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , у порушенні вимог п. 13.1 ПДР України, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Никоненка О.О. про поновлення строків на апеляційне оскарження, задовольнити. 
Апеляційні скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Никоненка О.О. задовольнити. 
Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2022 року, якою          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати. 
Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 336/465/22