Справа № 465/2866/16-ц                                        Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/1759/22                         Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       03 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
               суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,
за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 30 червня 2022 року,
В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою залишено без розгляду позовну заяву заступника військового прокурора Львівського гарнізону Петреченка В. (в подальшому – «прокурор») в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити нежитлове приміщення – з підстав, що передбачені пунктом 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки прокурор подав до суду заяву про залишення позову без розгляду (том 2, а.с. 194-195).
Згадану ухвалу оскаржив відповідач ОСОБА_1 .
Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та «повернути цивільну справу № … до районного суду для подальшого розгляду по суті», покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм процесуального права.
Вважає, що заяву про залишення позову без розгляду позивач подав не до початку розгляду справи по суті, а на стадії, коли дана справа вже розглядалася по суті (том 2, а.с. 197-202). 
Сторони спору, будучи своєчасно (05.08.2022 року) належним чином повідомленими про апеляційний розгляд справи 03.10.2022 року (том 2, а.с. 212-217), в судове засідання не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, місцевий суд виходив з того, що представник позивача подав заяву про залишення позову без розгляду.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про залишення позовної заяви без розгляду може бути задоволено лише до початку розгляду справи, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Відповідно до встановленого статті 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Виходячи з системного аналізу зазначених норм процесуального права, подати заяву про залишення позовної заяви без розгляду є правом позивача і таке право не може бути обмежене судом.
Разом з тим, в силу положень зазначених вище норм, відмова в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду, поданої під час розгляду справи, свідчить про надмірний формалізм та обмеження прав позивача.
Крім того, залишення позову прокурора без розгляду не порушує будь-яких прав відповідача (апелянта).
Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2020 року у справі № 161/6486/18 (провадження № 61-44372св18) та в силу положень частини 4 статті 263 ЦПК України є обов`язковою для судів, як першої, так і апеляційної інстанцій.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 30 червня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 03 жовтня 2022 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.