ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8114/22 Справа № 235/2436/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Клікунова А.С. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                 Агєєва О.В.,
суддів:         Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання         Білої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №235/2436/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання незаконними і скасування Акту № 1 від 18.09.2017 року (форми Н-1) про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом та Акту від 18.09.2017 року (форми Н-5) про проведення спеціального розслідування нещасного випадку, зобов`язання відповідача призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2021 року, ухвалене у складі судді Клікунової А.С., повний текст рішення складено 17 грудня 2021 року. -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Приватне акціонерне товариство «АПК-ІНВЕСТ» (далі - ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної служби з охорони праці у Донецькій області (правонаступник - Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці), третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 . З урахуванням змінених позовних вимог позивач просив:
- визнати незаконним та скасувати Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 червня 2017 року о 21 год. 30 хв. на ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» форми Н-5, затверджений 19.09.2017 року Начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області;
- визнати незаконним та скасувати Акт №1 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом форми Н-І, затверджений Начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області 19.09.2017 року;
- зобов`язати Головне управління Держпраці у Донецькій області призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 27 червня 2017 року о 21 год. 30 хв. на ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» спеціальною комісією в іншому складі.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 вересня 2017 року комісією Головного управління Державної служби з охорони праці у Донецькій області було складено 2 акти: Акт №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 та Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 червня 2017 року о 21 год. 30 хв. на ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», без підпорядкування за формою Н-5 щодо нещасного випадку, що стався на структурному підрозділі ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», а саме Департаменті транспорту та логістики (ДТіЛ) з водієм підприємства ОСОБА_1 (третя особа по справі).

За встановленими комісією обставинами випадку, водій ОСОБА_1 та слюсар з рухомого складу ОСОБА_2 27 червня 2017 року, приблизно о 21 год. 00 хв., отримали від механіка підприємства ОСОБА_3 завдання на усунення несправності механізму підйому напівпричепа. Завдання було видано в усній формі без оформлення наряду-допуску та без проведення ОСОБА_1 цільового інструктажу з питань охорони праці з реєстрацією у журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці. Після проведення в усній формі інструктажу з охорони праці при роботі з приставних драбин ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приступили до виконання ремонтних робіт.
Приблизно о 21 год. 20 хв. ОСОБА_1 , знаходячись на приставній драбині, на висоті близько трьох метрів та прикладаючи зусилля з метою усунення перекосу підлоги напівпричепа, не втримав лом, який вислизнув з отвору напівпричепа. Внаслідок цього він ( ОСОБА_1 ) втратив рівновагу, через що драбина посунулась і, щоб не впасти, останній зістрибнув з драбини на підлогу, одразу відчув гострий біль в області лівої поточної кістки. ОСОБА_4 на легковому автомобілі доставив ОСОБА_1 до приймального відділення Мирноградської ЦМЛ. Про нещасний випадок ОСОБА_4 повідомив начальнику транспортної служби ДТіЛ ОСОБА_5 , який в свою чергу керівництву ДТіЛ не повідомив, а також не було повідомлено і генерального директора ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ».
Позивач не погоджується з викладеними у Актах Н-1 та Н-5 обставинами, вважає їх незаконними, тобто такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне. У розділі 6 Акту Н-5 та розділі 10 Акту Н-1 визначено, що особами, дії або бездіяльність яких привели до нещасного випадку є: генеральний директор ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_6 , директор департаменту транспорту та логістики ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_7 , начальник транспортної служби департаменту транспорту та логістики ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_5 . Крім того Актом Н-5 (розділ 3) та Актом Н-1 (розділ 11) визначено, що свідками нещасного випадку є механік департаменту транспорту та логістики ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_4 та слюсар департаменту транспорту та логістики ОСОБА_2 .
Вважає, що спеціальною комісією було порушено обов`язок, визначений у пункті 42 Порядку, а саме: неповною мірою були встановлені причини, які призвели до нещасного випадку, а тому невірно визначено коло осіб, які названі відповідальними (винними) за нещасний випадок. З метою реалізації положень чинного законодавства, зокрема обов`язків, зазначених у ст.29 КЗпП України, позивачем розроблені та затверджені у встановленому законодавством порядку робочі (посадові) інструкції працівників, які доводяться до їх відома, що підтверджується особистим підписом на таких інструкціях. Завдяки розробленим робочим (посадовим) інструкціям, з метою дотримання вимог законодавства та вчасного реагування керівництва на можливе його порушення, у ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» існує визначена підпорядкованість працівників керівникам, яка в свою чергу, ними має бути дотримана. Проте вказане не було здійснено особами, які безпосередньо мали відношення до нещасного випадку. Так, відповідно до п.1.3. розділу 1 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів (твариновоз) відділу вантажного автотранспорту транспортної служби ДТіЛ ОСОБА_1 , водій автотранспортних засобів підпорядковується безпосередньо начальнику транспортної служби ДТіЛ ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_5 . Робоча інструкція слюсаря з ремонту автомобілів відділу вантажного автотранспорту транспортної служби ДТіЛ ОСОБА_2 , закріплює у п.1.3. розділу 1, що він підпорядковується безпосередньо механіку транспортної служби ДТіЛ ОСОБА_3 , той в свою чергу підпорядковується старшому механіку вантажного транспорту транспортної служби ДТіЛ. Старший механік підпорядковується начальнику транспортної служби ОСОБА_5 , який в свою чергу підпорядковується директору ДТіЛ ОСОБА_7 . Відповідно до п.2.6. розділу 2 робочої інструкції водія ОСОБА_1 одним із його функціональних обов`язків є усунення технічних несправностей автотранспортного засобу не потребуючих розбирання механізмів і дрібний ремонт автотранспортного засобу. Тобто виконання завдання, яке було поставлене перед ним механіком ОСОБА_3 не підпадає під його посадові обов`язки, закріплені відповідною інструкцією, а тому, згідно чинного законодавства ОСОБА_3 , в разі прийняття останнім рішення про залучення водія до разової роботи, яка не входить до його обов`язків, мало бути проведено відповідний інструктаж. Згідно локального акту - Посадової інструкції механіка відділу вантажного автотранспорту транспортної служби ДТіЛ ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 (пункт 29, розділ 2), до посадових обов`язків механіка, окрім іншого відноситься: забезпечення дотримання підлеглими слюсарями та водіями виробничої дисципліни, правил та норм охорони праці та безпечного ведення робіт. Разом з цим, розділом 4 Посадової інструкції механіка ОСОБА_3 закріплено відповідальність за порушення, встановлених інструкцією обов`язків. Зокрема, механік несе відповідальність за невиконання вимог законодавства про охорону праці, як особисте, так і підлеглими робітниками (п. 4.9.). Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що саме механік ОСОБА_4 допустив порушення не лише власних посадових обов`язків, а й положення чинного законодавства, що і спричинило настання негативних наслідків - нещасного випадку. Виходячи з обставин, встановлених спеціальною комісією, ОСОБА_4 повідомив про обставини нещасного випадку начальнику транспортної служби ОСОБА_5 , а ним в свою чергу не було забезпечено належного дотримання посадових обов`язків, зокрема не було повідомлено директора департаменту ДТіЛ ОСОБА_7 , на якого, відповідно до локальних актів позивача, зокрема підпункту 32 пункту 3 розділу ІV Положення «Про виробний структурний підрозділ ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» - Департамент транспорту та логістики», затвердженого у 2010 році (далі Положення про ДТіЛ), покладається персональна відповідальність за порушення та незабезпечення правил охорони праці. Позивач, не погоджується з рішенням спеціальної комісії, яке виразилося у складанні актів Н-1 та Н-5, вважає його таким, що не відповідає чинному законодавству, в частині безпідставного визначення генерального директора ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_6 особою, винною у настанні нещасного випадку, натомість дійсно винну особу - механіка ОСОБА_3 , комісія помилково визнала лише свідком.
Також позивач зазначає, що в актах, які були складені спеціальною комісією, одним із її членів є інженер з охорони праці адміністрації М`ясокомбінату ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_8 . Проте ніяких законних підстав щодо участі у спеціальній комісії, а тим більше підписання складених Актів, він не мав. Позивачем не видавалося жодної довіреності на представництво ОСОБА_8 інтересів товариства у відносинах з органами державної влади. Окрім того посада, яку займає дана особа, не передбачає функціональних обов`язків, які б включали в себе взаємодію з органами державної служби з охорони праці та/або можливості включення його до складу спеціальної комісії та підписання прийнятих нею актів індивідуальної дії. Дане підтверджується посадовою інструкцією інженера з охорони праці. У відповідності до Положення про ДТіЛ, департамент транспорту та логістики має бути представником в установленому порядку від імені Товариства з питань, що відносяться до компетенції департаменту, у взаємовідносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах повноважень наданих департаменту Положенням про ДТіЛ, особисто директору департаменту ДТіЛ та відповідною довіреністю. Відповідальність за якість, своєчасність та повноту виконання завдань та функцій ДТіЛ, передбачених Положенням про ДТіЛ несе його директор (п.3.1. розділ 3 Положення про ДТіЛ). Враховуючи те, що нещасний випадок стався на структурному підрозділі позивача - особою, яка мала повноваження для представлення позивача у взаємовідносинах з Головним управлінням Державної служби з охорони праці у Донецькій області та мала би бути залучена до проведення спеціального розслідування - є директор ДТіЛ, оскільки його повноваження на представництво підтверджується актом Позивача - наказом про призначення його на посаду, яка пов`язана із здійсненням управлінських функцій. Позивач зазначає, що особа, яка підписала Акти Н-1 та Н-5 від імені ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» (Морховець Д.С.) не була представником Позивача у розумінні чинного законодавства, її дії без наявності відповідних повноважень, не отримали подальшого схвалення Товариством. Враховуючи викладене, позивач вважає його позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2021 року у задоволенні позову ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» відмовлено.

З вказаними рішенням не погодився позивач ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необгрунтованим, оскільки суд належним чином не з`ясував обставини, що мають значення для вирішення справи, надав невірну юридичну оцінку фактичним обставинам справи, надав перевагу доказам, що були подані відповідачем та проігнорував докази, подані позивачем, не надав їм правову оцінку, через що прийшов до хибних висновків, допустив неправильне застосування норм матеріального права, крім того, допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.
Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що він не вправі перевіряти обставини, викладені в акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, який складається уповноваженою спеціальною комісією, не вправі підміняючи уповноважену спеціальну комісію, виконувати функції, що належать до її (комісії) виключної компетенції, а саме здійснювати аналіз нещасного випадку.
Між тим, згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи N R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевiжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus No 32181/04).
Крім того Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.01.2020р. у справі № 522/15419/16-ц (провадження № 61-700св19), залишаючи без змін постанову Одеського апеляційного суду, якою скасовано Акт (форми H-5) проведення спеціального розслідування нещасного випадку та зобов`язано ГУ Держпраці в Одеській області провести повторне розслідування нещасного випадку, зазначив що: «Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції перевірив (проконтролював) викладені у акті висновки комісії щодо обставин справи, докази, на які спиралася комісія, що не може вважатися втручанням у дискрецію суб`єкта владних повноважень».
Таким чином суд першої інстанції повинен був дослідити зміст Актів форми Н-1 та Н-5 на предмет об`єктивності та обґрунтованості висновків спеціальної комісії. Відповідно до п.36 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. № 1232 в редакції, що діяла на час проведення розслідування даного випадку, спеціальному розслідуванню підлягають, серед іншого, нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого. Спеціальне розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, проводиться за рішенням Держпраці або його територіальних органів залежно від характеру і ступеня тяжкості травми.
Згідно з п.38 Порядку № 1232 спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі спеціальна комісія), утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку.
Підпунктами 1, 5, 7 пункту 42 Порядку № 1232 визначено, що спеціальна комісія зобов`язана: 1) обстежити місце, де стався нещасний випадок, одержати письмові чи усні пояснення від роботодавця і його представників, посадових осіб, працівників підприємства, потерпілого (якщо це можливо), опитати осіб - свідків нещасного випадку та осіб, причетних до нещасного випадку; 5) з`ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; 7) установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам. Проте, комісією спеціального розслідування було
Грубо порушено вимоги п.42 Порядку № 1232 та не забезпечено повне та об`єктивне розслід нещасного випадку, а саме: належним чином не з`ясовані обставини і причини настання нещасного випадку, не установлено дійсних осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, внаслідок чого, висновки комісії спеціального розслідування не відповідають обставинам події нещасного випадку; комісією спеціального розслідування невірно визначено коло осіб, які названі відповідальними (винними) за нещасний випадок, не одержано письмових пояснень від роботодавця та посадової особи підприємства, дії якої, на думку комісії спеціального розслідування привели до нещасного випадку, дійсні особи, що винні у настанні нещасного випадку, визначені комісією спеціального розслідування лише свідками нещасного випадку.
На порушення вимог пп.1 п.42 Порядку №1232 комісією спеціального розслідування не було одержано письмових пояснень роботодавця та його представників. Комісія спеціального розслідування, зазначивши у Акті Форми Н-5, та Акті №1 форми Н-1, що особами, дії або бездіяльність яких привели до нещасного випадку є генеральний директор ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_6 та директор департаменту транспорту та логістики ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» Самарський С.М., навіть не опитала цих осіб щодо обставин настання нещасного випадку.
На порушення вимог пп.5 п.42 Порядку №1232 комісія спеціального розслідування не з`ясувала дійсні обставини і причини настання нещасного випадку. Висновки комісії із спеціального розслідування, що містяться в Акті Форми Н-5, та Акті №1 форми Н-1, не відповідають встановленим комісією обставинам.
Комісія спеціального розслідування нещасного випадку встановила, що організацію ремонтних робіт напівпричепа Pezzaioli № АН38-81XP та допуск водія автотранспортних засобів ОСОБА_1 до виконання ремонтних робіт на висоті здійснив механік ОСОБА_4 , однак, відповідальним за такі дії, всупереч встановленим обставинам настання нещасного випадку, визначено начальника транспортної служби департаменту транспорту та логістики ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» Кутакова В.В., директора департаменту транспорту та логістики ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» Самарський С.М. також не приймав безпосередньої участі у організації ремонтних робіт та не надавав жодних розпоряджень щодо організації та способу виконання цих робіт, що вказує на відсутність правових підстав для висновку про його причетність до настання нещасного випадку.
На порушення пп.7 п.42 Порядку №1232 комісією спеціального розслідування не було встановлено дійсних осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці. Так, ключовим доводом позивача було те, що матеріали спеціального розслідування були також направленні до Покровського ВП ГУНП в Донецькій області. Слідчим відділом Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області проводилося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 12017050410002543, внесеному 03.10.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України.
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2020 р. у справі № 235/4491/20 (провадження №1-кп/235/635/20) встановлено, що саме ОСОБА_9 є виним у настанні нещасного випадку, що стався 27.06.2017 р. о 21 год. 30 хв. з водієм автотранспортних засобів ОСОБА_1 на ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», що не заперечував в судовому засіданні сам ОСОБА_4 .. Кримінальне провадження №12017050410002543 стосовно ОСОБА_10 за статтею 272 ч. 1 КК України закрито.
Необхідно зазначити, що в силу вимог ст.82 ЦПК України ці обставини не доказуються при розгляді цієї справи та були обов`язковими для врахування судом при винесенні рішення у цій справі. До того ж, вина ОСОБА_3 була встановлена у висновках судової експертизи, що булла призначена у кримінальному провадженні щодо нього.
Натомість, відповідно до висновків Актів форми Н-5 та Н-1, комісією спеціального розслідування ОСОБА_3 визнано лише свідком нещасного випадку.
Тобто, вбачається очевидна невідповідність висновків Актів форми Н-5 та Н-1 фактичним обставинам настання нещасного випадку.
На письмову заяву ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» від 28.01.2020 р. №112 про проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з водієм ОСОБА_1 комісією в іншому складі, з підстав невідповідності висновків Актів фактичним обставинам настання нещасного випадку, відповідачем листом від 21.02.2020 р. №09-19-3/1082/20 було відмовлено з посиланням на наявність даного спору на розгляді в суді.

Посилання суду першої інстанції в своєму рішенні на те, що суд може перевіряти акти спеціального розслідування нещасного випадку лише в частині дотримання вимог закону при формуванні спеціальної комісії» є помилковими.
Так відповідно до п.38 Порядку №1232 до складу спеціальної комісії, зокрема входить представник роботодавця або роботодавець (у виняткових випадках). Абзац 4 пункту 47 Порядку встановлює, що Акти за формою Н-5 та Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п`яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування.
В актах, які були складені спеціальною комісією, одним із її членів є інженер з охорони праці адміністрації М`ясокомбінату ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_8 . Проте, ніяких законних підстав щодо участі у спеціальній комісії, а тим більше підпису її Актів він, в розумінні вимог ст.ст.237, 244 ЦК України (представництво), не мав.
ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» не видавалося жодної довіреності на представництво ОСОБА_8 інтересів товариства у відносинах з органами державної влади. Окрім того, посада, яку займає дана особа не передбачає функціональних обов`язків, які б включали в себе взаємодію з органами державної служби з охорони праці та/або можливості включення його до складу спеціальної комісії та підписання прийнятих нею актів індивідуальної дії. Дане підтверджується посадовою інструкцією інженера з охорони праці.
У відповідності до Положення про ДТіЛ, департамент транспорту та логістики має право бути представником в установленому порядку від імені Товариства з питань, що відносяться до компетенції департаменту, у взаємовідносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах повноважень наданих департаменту Положенням про ДТіЛ та особисто директору департаменту ДТіЛ - Положенням про ДТіЛ та відповідною довіреністю. Відповідальність за якість, своєчасність та повноту виконання завдань та функцій ДТіЛ, передбачених Положенням про ДТіЛ несе його директор (п.3.1. розділ 3 Положення про ДТіЛ). Враховуючи те, що нещасний випадок стався на структурному підрозділі ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» (ДТіЛ), особою, яка мала повноваження для представлення ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» у взаємовідносинах з Головним управлінням Держпраці у Донецькій області і мала би бути залучена до проведення спеціального розслідування є директор ДТіЛ, оскільки його повноваження на представництво підтверджується, наказом про призначення його на посаду, яка пов`язана із здійсненням управлінських функцій.
Отже, особа, яка підписала Акти Н-1 та Н-5 від імені ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ( ОСОБА_8 ) не була уповноваженим представником підприємства.

Крім того в обох актах, як за формою Н-5 так і за формою Н-1 визначено, що саме генеральний директор ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_6 не забезпечив належне функціонування системи управління охороною праці в частині організації та безпечного виконання робіт на висоті, чим порушив вимоги ст.13 Закону України «Про охорону праці». Вважає даний висновок комісії таким, що не відповідає дійсності, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та не підтверджується матеріалами розслідування нещасного випадку. Комісія не зазначила у висновку конкретного пункту ст.13 Закону України «Про охорону праці», вимоги якого порушено генеральним директором, та в чому саме полягає незабезпечення належного функціонування системи управління охороною праці на ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ». На дані обставини суд першої інстанції уваги не звернув.
Суд не витребував за клопотанням позивача висновок судової інженерно-технічної експертизи, проведеної в ході розслідування кримінальної справи №12017050410002543 за ч.1 ст.272 КК України.
Також апелянт вважає, що суд першої інстанції не з`ясовував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, рішення не містить аргументованих мотивів його прийняття, у тому числі, мотивів відхилення доводів позивача чи обґрунтованих власних висновків суду, що стали підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Тобто рішення не відповідає вимогам ст.ст.2, 5, 12, 76, 263 – 265 ЦПК України.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, оскільки судом прийнято рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. В обґрунтування послався на ст.3 Конституції України згідно якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до статей 43, 46 Конституції України кожен має право на належні, безпечні здорові умови праці, право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею ж 171 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Згідно із статтею 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до Положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питань вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці рiшення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.
Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначена та врегульована Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232, яка набрала чинності 01.01.2012 (втратила чинність 01.07.2019), Законом України «Про охорону праці».
Порядком проведення розслідування та нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232 (далі - Порядок №1232).

Вiдповiдно до положень пунктів 42, 47 Порядку проведення розслідування та нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (далі Порядок №1232), лише спеціальна комісія з розслідування має повноваження щодо з`ясування обставин та причин настання нещасного випадку, визначати за результатами розслідування чи пов`язаний нещасний випадок із виробництвом чи ні, складати відповідні акти тощо.
Пунктом 38 Порядку №1232 передбачено, що спеціальне розслідування нещасного випадку проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною Управлінням Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем нещасного випадку. До спеціальної комісії входять: посадова особа територіального органу Держпраці (голова комісії); представник Фонду за місцезнаходженням підприємства; представник органу управління підприємства або місцевої держадміністрації, у разі, коли зазначений орган відсутній або нещасний випадок стався з фізичною особою підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; представник роботодавця або роботодавець (у виняткових випадках); представник первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок – представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці); представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб`єднання за місцем настання нещасного випадку та ін.
Тобто, спеціальна комісія - це тимчасовий самостійний колегіальний орган до складу якого входять не тільки представники Управління Держпраці, представники інших органів та установ. До того ж, члени уповноваженої спеціальної комісії проводять спеціальне розслідування колегіально. За таких обставин, члени спеціальної комісії несуть солідарну відповідальність.
Таким чином відповідач вважає, що позивач під час визначення Управління Держпраці (після заміни відповідача на правонаступника Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці) одноособовим відповідачем по даній справі обмежив інших членів уповноважених спеціальною комісією у правах, порушивши при цьому принцип здійснення судочинства на засадах змагальності сторін.
Крім того зазначив, що суди, аналізуючи складені акти спеціального розслідування нещасного випадку сукупності із поданими сторонами доказами по суті, вправі перевіряти обставини, викладені в акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що складається уповноваженою спеціальною комісією, відповідно до Порядку №1232, лише в частині дотримання вимог закону при формуванні спеціальної комісії, проведенні спеціального розслідування складання актів та не вправі, підміняючи собою уповноважену спеціальну комісію, виконувати функції, що належать до її виключної компетенції, а не компетенції суду, а саме здійснювати аналіз нещасного випадку, визначати той чи інший нещасний випадок таким, що пов`язаний чи не пов`язаний з виробництвом.
Послався на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вiд 27.07.2011 по справі №6-22954св11, в якій суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що суд не вправі, в порушення конституційних принципів, перебирати на себе права та обов`язки спеціальної комісії. Також, суд не повинен пiдмiнювати функції спеціальної комісії. Згідно із пунктом 54 порядку №1232 у разі надходження від роботодавця, робочого органу фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім`ї, чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об`єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і H-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку.
Враховуючи зазначене, можна дійти обґрунтованого висновку, що можливість скасування актів за формою Н-5 i Н-1 залежить від результатів повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку і в судовому порядку може бути оскаржено саме рішення спеціальної комісії за наслідками такого розслідування (аналогічні висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08.02.2017 по справі №826/1339/13).

Враховуючи наведене відповідач переконаний, що сукупність доказів в матеріалах судової справи свідчить про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27.06.2017 о 21 год. 30 хв. на Приватному акціонерному товаристві «АПК-ІНВЕСТ», форми Н-5, затвердженого 19.09.2017 начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області; визнання незаконним та скасування Акту №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, форми H-I, затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області 19.09.2017; а також зобов`язання Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування даного нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі.

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відео конференції, представник позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти задоволення скарги, просив її відхилити, вважає рішення суду першої інстанції законним та справедливим.
Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасника справи, який не з`явився в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представників позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Акту №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1, складеного 18.09.2017 року, затвердженого начальником ГУ Держпраці у Донецькій області Шубіним В.П. 19.09.2017 року, спеціальною комісією було встановлено обставини за яких стався нещасний випадок з працівником підприємства ОСОБА_1 (третя особа по справі).
Так, згідно Акту, 27 червня 2017 року о 09 год. 25 хв. водій автотранспортних засобів ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_1 прибув на територію ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» (підрозділ Департамент транспорту та логістики, далі ДТіЛ) на роботу у відповідності до графіку виходів робітників ДТіЛ на червень 2017 року. Після проходження передрейсового медичного огляду ОСОБА_1 отримав подорожній лист № 006129 від 27.06.2017 із завданням на здійснення перевезення тварин на автомобілі КамАЗ 65116-020 з д/н НОМЕР_1 з напівпричепом Реzzаіоlі д/н НОМЕР_2 . Після проведення перед рейсового технічного огляду транспортного засобу, о 09 год. 30 хв. Виїхав на лінію для виконання отриманого завдання. Впродовж зміни до 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 у відповідності до пунктів призначення перевозив тварин. О 17 год. 00 хв., згідно з порядком обслуговування автомобілів для перевезення тварин, ОСОБА_1 доставив транспортний засіб на мийку ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», яка розташована на території очисних споруд підприємства за адресою: с. Рівне, Покровського району, Донецької обл. Мийка напівпричепу здійснювалась персоналом мийки у присутності водія у послідовності, передбаченою інструкцією з експлуатації напівпричепів Реzzаіоlі. За допомогою гідроприводу ОСОБА_1 опустив два рівня підлоги напівпричепа. Працівники мийки установками Каеrсhеr вимили перший рівень підлоги. Після чого, ОСОБА_1 підняв гідроприводом промиту підлогу верхнього поверху напівпричепа у верхнє положення. Персонал мийки вимив другий рівень підлоги. Потім ОСОБА_1 підняв гідроприводом промиту підлогу середнього поверху у верхнє положення і зафіксував її у цьому положенні. Персонал мийки вимив підлогу нижчого поверху. Далі ОСОБА_1 почав складати рівні підлоги у нижнє положення. В цей момент один бік верхньої підлоги вийшов з направляючих, в результаті чого стався перекіс підлоги напівпричепу. Приблизно о 19 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 зателефонував черговому механіку ДТіЛ ОСОБА_3 та повідомив про несправність системи гідроприводу напівпричепу. О 20 год. 00 хв. до водія ОСОБА_1 прибув механік ОСОБА_4 і після огляду системи гідроприводу напівпричепу наказав водію ОСОБА_1 доставити автомобіль з напівпричепом до боксу для обслуговування автомобілів, який розташований на майданчику ДТіЛ з метою подальшого усунення несправності механізму підйому підлоги напівпричепа. О 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 прибув на автомобілі з напівпричепом до ремонтного боксу на ДТіЛ та здав подорожній лист. Після чого ОСОБА_1 на черговому автомобілі поїхав на очисні спорудження за особистим автомобілем. По дорозі ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_4 , та повідомив, щоб той повернувся до ремонтного боксу для участі в ремонті напівпричепу. На власному автомобілі ОСОБА_1 направився до ДТіЛ. Приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 та слюсар з рухомого складу ОСОБА_2 отримали від механіка ОСОБА_3 завдання на усунення несправності механізму підйому напівпричепа. Завдання було видано в усній формі без оформлення наряду-допуску та без проведення ОСОБА_1 цільового інструктажу з питань охорони праці з реєстрацією у журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці. Після проведення в усній формі інструктажу з охорони праці при роботі з приставних драбин ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приступили до виконання ремонтних робіт. ОСОБА_4 розташувався біля органів управління механізмом підйому, а робітники з протилежного боку напівпричепа встановили приставні драбини, піднялись по ним і із застосуванням ломів, які вони вставляли в отвори кузова під основу підлоги, намагалися встановити один бік підлоги в направляючі. Приблизно о 21 год. 20 хв. ОСОБА_1 , знаходячись на приставній драбині, на висоті близько трьох метрів та прикладаючи значні зусилля, для усунення, перекосу підлоги напівпричепа, не втримав лом, який вислизнув з отвору напівпричепа. Внаслідок цього водій втратив рівновагу, через що драбина верхнім кінцем посунулась по борту напівпричепа. Щоб не впасти ОСОБА_1 зістрибнув з драбини на підлогу, одразу відчув гострий біль в області лівої поточної кістки. ОСОБА_4 на легковому автомобілі доставив ОСОБА_1 до приймального відділення Мирноградської ЦМЛ. Про нещасний випадок ОСОБА_4 повідомив начальнику транспортної служби ДТіЛ ОСОБА_5 , який в свою чергу керівництву ДТіЛ не повідомив, а також не було повідомлено і генерального директора ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ».
За результатами розслідування нещасного випадку на виробництві, особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці визнано: ОСОБА_5 начальника транспортної служби департаменту транспорту і логістики ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ»; ОСОБА_7 - директора департаменту транспорту і логістики ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ»; ОСОБА_6 - генерального директора ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ». Свідками нещасного випадку визнано: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (т.1, а.с.15-17).
Згідно Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 червня 2017 року о 21 год. 30 хв. на Приватному акціонерному товаристві «АПК-ІНВЕСТ», без підпорядкування за формою Н-5 щодо нещасного випадку, що стався на структурному підрозділі ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» - Департаменті транспорту та логістики, затвердженого начальником ГУ Держпраці у Донецькій області Шубіним В.П. 19.09.2017 року, винесено висновок комісії, відповідно до якого, нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці визнано: ОСОБА_5 - начальника транспортної служби департаменту транспорту і логістики ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ»; ОСОБА_7 - директора департаменту транспорту і логістики ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ»; ОСОБА_6 - генерального директора ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» (т.1, а.с.18-21).

Відмовляючи у задоволенні позову ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», суд першої інстанції виходив з того, що можливість скасування актів за формою Н-5 і Н-1 залежить від результатів повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку і в судовому порядку може бути оскаржено саме рішення спеціальної комісії за наслідками такого розслідування. При цьому суд послався на висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08.02.2017 року по справі № 826/1339/13, зазначивши, що сукупність досліджених ним доказів свідчить про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 червня 2017 р. о 21 год. 30 хв. на ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», код згідно з ЄДРПОУ 34626750 без порядкування, форми Н-5, затверджений 19.09.2017р. начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області, а також визнання незаконним та скасування Акту №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, форми Н-І, та зобов`язання Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 27 червня 2017 р. о 21 год. 30 хв. спеціальною комісією в іншому складі.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Як правильно встановлено судом першої інстанції між сторонами склалися правовідносини, які регулюються КЗпП України, Законом України «Про охорону праці».

Статтею 3 Закону України «Про охорону праці» визначено, що Законодавство про охорону праці складається з цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Статтею 13 Закону (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме:
- створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання;
- розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці;
- забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються;
- впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо;
- забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом;
- забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин;
- організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів;
- розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці;
- здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці;
- організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці;
- вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.
Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Згідно ст.22 Закону роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до Положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.
За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.
У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.
Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Крім того, питання розслідування нещасних випадків на виробництві врегульовані «Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок), що діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Порядком врегульовано процедурні питання розслідування нещасних випадків на виробництві. Зокрема: п.8 Порядку передбачено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні негайно повідомити керівника робіт, який безпосередньо здійснює контроль за станом охорони праці на робочому місці (далі - безпосередній керівник робіт), чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до надання необхідної допомоги 
потерпілому.
У разі настання нещасного випадку безпосередній керівник робіт зобов`язаний: 
- терміново організувати надання першої невідкладної допомоги потерпілому, забезпечити у разі потреби його доставку до лікувально-профілактичного закладу; 
- негайно повідомити роботодавця про те, що сталося;
- зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку обстановку на робочому місці та машини, механізми, обладнання, устаткування (далі - устаткування) у такому стані, в якому вони були на момент настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших працівників і не призведе до більш тяжких наслідків та порушення виробничих процесів), а також вжити заходів до недопущення подібних нещасних випадків.

Пунктом 9 Порядку визначено, що Лікувально-профілактичний заклад повинен передати протягом доби з використанням засобів зв`язку та на паперовому носії екстрене повідомлення про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок на виробництві за формою згідно з додатком 1: 
1) підприємству, де працює потерпілий;
2) робочому органові виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі - Фонд) за місцезнаходженням підприємства, де працює потерпілий, або за місцем настання нещасного випадку з фізичною особою - підприємцем або особою, що забезпечує себе 
роботою самостійно;
3) територіальному органові Держпраці за місцем настання нещасного випадку;
4) закладові державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, де працює потерпілий, або такому закладові за місцем настання нещасного випадку з фізичною особою – підприємцем або особою, що забезпечує себе роботою самостійно, у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння).

Відповідно до п.10 Порядку роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов`язаний:
2) протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.
Роботодавець зобов`язаний створити належні умови для роботи комісії (забезпечити приміщенням, засобами зв`язку, оргтехнікою, автотранспортом, канцелярським приладдям), компенсувати витрати, пов`язані з її діяльністю, а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.

Відповідно до Порядку 1232, а саме п.36, спеціальному розслідуванню підлягають: 
нещасні випадки із смертельними наслідками;
- групові нещасні випадки, які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від ступеня тяжкості отриманих ними травм;
- випадки смерті працівників на підприємстві;
- випадки зникнення працівників під час виконання трудових (посадових) обов`язків;
- нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого. 
Спеціальне розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, проводиться за рішенням Держпраці або його територіальних органів залежно від характеру і ступеня тяжкості травми.
Якщо територіальним органом Держпраці протягом доби не прийнято рішення про проведення спеціального розслідування такого нещасного випадку, розслідування проводиться роботодавцем або Фондом за місцем настання нещасного випадку згідно з пунктами 3-32 цього Порядку. 
Віднесення нещасних випадків до таких, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, здійснюється відповідно до Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості затвердженого МОЗ.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії Акту Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку (т.1 а.с.18-21), потерпілий працівник – водій ОСОБА_1 в результаті нещасного випадку отримав закритий перелом лівої п`яточної кістки зі зміщенням (за класифікатором S92.0).

З матеріалів справи також вбачається, що роботодавцем (ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ») не проводилось розслідування нещасного випадку на виробництві, що стався з водієм ОСОБА_1 . За встановленими обставинами справи даний нещасний випадок став предметом дослідження комісії зі спеціального розслідування нещасних випадків на виробництві утвореною Управлінням Держпраці (відповідач по справі).

Відповідно до п.38 Порядку спеціальне розслідування нещасного випадку (крім 
випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія), утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного 
випадку, у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (події) за погодженням з органами, представники яких входять до її складу.

До складу спеціальної комісії входять:
посадова особа територіального органу Держпраці (голова комісії);
- представник Фонду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку в разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;
- представник органу управління підприємства або місцевої держадміністрації у разі, коли зазначений орган відсутній або нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок 
дорожньо-транспортної пригоди; 
- представник роботодавця або роботодавець (у виняткових випадках);
- представник первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки – уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці);
- представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб`єднання за місцем настання нещасного випадку;
- представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, або такого закладу за місцем настання нещасного випадку, якщо він стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, у разі розслідування випадку гострого професійного захворювання (отруєння);
- представник Держсільгоспінспекції у разі, коли нещасний випадок стався під час експлуатації зареєстрованих в ній сільськогосподарських машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторних причепів, обладнання тваринницьких ферм, посівних та збиральних машин).
Потерпілий, члени його сім`ї або уповноважена особа, яка представляє його інтереси, не входять до складу спеціальної комісії, але мають право брати участь у засіданнях спеціальної комісії, висловлювати свої пропозиції, додавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, викладати особисту думку щодо обставин і причин нещасного випадку та одержувати від голови спеціальної комісії інформацію про хід 
проведення розслідування.
Голова спеціальної комісії зобов`язаний письмово поінформувати потерпілого, членів його сім`ї або уповноважену особу, яка представляє його інтереси, про їх права і запросити до співпраці.

Обов`язки спеціальної комісії визначені п.42 Порядку. Зокрема комісія зобов`язана:
1) обстежити місце, де стався нещасний випадок, одержати письмові чи усні пояснення від роботодавця і його представників, посадових осіб, працівників підприємства, потерпілого (якщо це можливо), опитати осіб - свідків нещасного випадку та осіб, причетних до нещасного випадку;
2) визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;
3) визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи для встановлення причини нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; 
4) вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби, 
документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо);
5) з`ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; 
6) визначити, пов`язаний чи не пов`язаний нещасний випадок з виробництвом; 
7) установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; 
8) зустрітися з потерпілим (якщо це можливо) або членами його сім`ї чи уповноваженою особою, яка представляє його інтереси, щодо роз`яснення їх прав у зв`язку з настанням нещасного випадку.

Згідно п.45 Порядку під час спеціального розслідування роботодавець зобов`язаний:
1) зробити за рішенням спеціальної комісії фотознімки місця, де стався нещасний випадок, пошкоджених об`єктів, устаткування, інструментів, а також надати спеціальній комісії технічну документацію та інші необхідні матеріали; 
2) створити належні умови для роботи спеціальної комісії (забезпечити приміщенням, засобами зв`язку, оргтехнікою, автотранспортом, канцелярським приладдям);
3) організувати у разі проведення розслідування випадків гострого професійного захворювання (отруєння) медичне обстеження інших працівників відповідної дільниці підприємства;
4) забезпечити проведення необхідних лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи тощо;
5) організувати друкування, тиражування і оформлення в необхідній кількості матеріалів спеціального розслідування, зазначених у пунктах 50 і 51 цього Порядку;
6) організувати доставку тіла загиблого працівника, його ідентифікацію та відшкодувати пов`язані з цим витрати. 

Порядком також встановлено (пункт 47) що за результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього 
Порядку.
Кількість примірників актів за формою Н-5 і Н-1, карток за формою П-5 визначається залежно від кількості потерпілих та органів, яким вони надсилаються відповідно до пунктів 52 і 53 цього Порядку.
В акті за формою Н-5 зазначається категорія аварії, внаслідок якої стався нещасний випадок.
Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п`яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акта за формою Н-5 і є його невід`ємною частиною.
На вимогу потерпілого або членів його сім`ї чи уповноваженої особи, яка представляє його інтереси, голова спеціальної комісії зобов`язаний ознайомити їх з матеріалами спеціального розслідування……… 

Крім того пунктом 52 Порядку передбачено, що роботодавець зобов`язаний у п`ятиденний строк після затвердження акта за формою Н-5:
- видати наказ про вжиття запропонованих спеціальною комісією заходів та запобігання виникненню подібних нещасних випадків, який обов`язково додається до матеріалів спеціального розслідування, а також притягти згідно із законодавством до відповідальності працівників, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, посадових інструкцій та інших актів підприємств з цих питань.
Про вжиття запропонованих заходів роботодавець повідомляє у письмовій формі органи, які брали участь у проведенні розслідування, у зазначені в акті за формою Н-5 строки……. 

Порядок вирішення спірних питань за результатами розслідування нещасного випадку визначено п.54 Порядку, зокрема встановлено, що у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім`ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об`єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку. Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у 
судовому порядку.

Судом встановлено фактичні обставини події настання нещасного випадку з працівником підприємства ОСОБА_1 , які підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами в частині її хронології, конкретних дій її учасників та її наслідків. Питання незгоди позивача по справі полягає у встановлені за результатами розслідування спеціальною комісією в оскаржуваних Актах осіб, дії чи бездіяльність яких призвели до нещасного випадку на виробництві.

Як вбачається з матеріалів справи, Актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 червня 2017 року о 21год. 30хв. на ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», код згідно ЕДРПОУ 34626750 без підпорядкування (форми Н-5) і затвердженого 19.09.2017 року Начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області (т.1 а.с.18-21) встановлені технічні та організаційні причини настання нещасного випадку.
Так, згідно Акту, до технічних причин комісією віднесено недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки, а саме - роботи на висоті з ремонту напівпричепа Pezzaioli № AH38-81XP із застосуванням слюсарно-монтажного інструменту - ломів, виконувались з приставної драбини, а не з надійно закріплених та стійких робочих площадок, чим порушено вимоги п.5.3.4 НПАОП 0.00-1.15-07 «Правил з охорони праці при виконанні робіт на висоті».
До організаційних причин:
- порушення вимог безпеки під час виконання робіт на висоті, а саме, виконання ремонтних робіт напівпричепа Pezzaioli № AH38-81XP, з використанням металевої драбини виконувалися без наряду-допуску для виконання робіт на висоті, тим самим не створені безпечні умови праці в частині забезпечення стійкості драбини та виключення можливості зміщування шляхом закріплення її верхньої частини; використання монтажних поясів, чим порушено вимоги п.1.5, п.1.7, п.п.1.7.1 - 1.7.4 НПАОП 0.00-1.15-07 «Правил з охорони праці при виконанні робіт на висоті», п.7.23 НПАОП 0.00-1.71-13 «Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями»;
- невиконання службових обов`язків, а саме, при організації ремонтних робіт напівпричепа Pezzaioli № АН38-81XP, з використанням металевої драбини виконувалися без наряду-допуску для виконання робіт на висоті, тим самим не створені безпечні умови праці в частині забезпечення стійкості драбини та виключення можливості зміщування шляхом закріплення її верхньої частини; використання монтажних поясів, чим порушено вимоги п.2.26 Посадової інструкції начальника транспортної служби департаменту транспорту та логістики;
- допуск до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці, а саме організація виконання робіт на висоті черговим механіком ОСОБА_3 , який не пройшов навчання та перевірку знань з питань охорони праці, чим порушено вимоги п.3.16, п.5.4 НАОП 0.00-4.12.05 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці»;
- відсутність проведення інструктажу, а саме, водій автотранспортних засобів ОСОБА_1 був допущений до виконання ремонтних робіт на висоті, що виконуються по наряду-допуску, без проходження цільового інструктажу, чим порушено вимоги п.3.16, п.6.7, п.6.10 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці»; п.1.7.3 НПАОП 0.00-1.15-07 «Правил з охорони праці при виконанні робіт на висоті»;
- незадовільне функціонування системи управління охороною праці, а саме - не забезпечено безпечне виконання робіт, у тому числі на висоті, в частині оформлення наряду-допуску до робіт без навчання та без проходження інструктажів з охорони праці, чим порушено вимоги ст.13 Закону України «Про охорону праці».

За висновками комісії (п.6 Акту) також визначено осіб, дії або бездіяльність яких, привели до нещасного випадку. Зокрема це:

1. Начальник транспортної служби департаменту транспорту та логістики ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_5 : - при організації ремонтних робіт напівпричепа Pezzaioli № AH38-81ХР, з використанням металевої драбини, що виконувалися без наряду-допуску для виконання робіт на висотi, не створив безпечні умови праці в частині забезпечення стійкості драбини та виключення можливості зміщування шляхом закріплення її верхньої частини; використання монтажних поясів, чим порушено вимоги п.2.26 Посадової інструкції начальника транспортної служби департаменту транспорту та логістики; п.1.5, п.1.7, пп.1.7.1, пп. 1.7.2, пп.1.7.3, пп.1.7.4 НПАОП 0.00-1.15-07 «Правил з охорони праці при виконані п.7.23 р. IV НПАОП 0.00-1.71-13 «Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями»; допустив водія автотранспортних засобів ОСОБА_1 до виконання ремонтних робіт на висоті, що виконуються по наряду-допуску, без проходження цільового інструктажу, чим порушено вимоги п. 3.16, п. 6.7, п. 6.10 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці»; п.1.7.3 НПАОП 0.00-1.15-07 «Правил з охорони праці при виконанні робіт на висоті».

2. ОСОБА_7 , директор департаменту транспорту та логістики ПРАТ «АПК-ІНВЕСТ»: - роботи на висоті з ремонту напівпричепа Pezzaioli № AH38-81XP iз застосуванням слюсарно-монтажного інструменту ломів, виконувались з приставної драбини, а не з надійно закріплених та стійких робочих площадок, чим порушив вимоги п. 5.3.4 НПАОП 0.00-1.15-07 «Правил з охорони праці при виконанні робіт на висоті»; допустив до виконання робіт на висоті чергового механіка ОСОБА_3 , який не пройшов навчання та перевірку знань з питань охорони праці, чим порушив вимоги п.3.16 п.5.4 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типового положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці».

3. ОСОБА_6 , генеральний директор ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ»: - не забезпечив належне функціонування системи управління охороною праці, в частині організації та безпечного виконання робіт на висоті, чим порушено вимоги ст.13 Закону України «Про охорону праці».

Комісією запропоновано генеральному директору ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_6 притягнути до дисциплінарної відповідальності директора департаменту транспорту та логістики ОСОБА_7 та начальника транспортної служби департаменту транспорту логістики Кутакова В.В..

Фактично, не погоджуючись з висновками спеціальної комісії, зазначених в спірних актах по формі Н-1 та Н-5 від 18.09.2017 року (як зазначено вище), апелянт в скарзі, як і в суді першої інстанції, наполягає на тому, що комісією грубо порушено вимоги п.42 Порядку № 1232, не забезпечено повне та об`єктивне розслідування нещасного випадку, а саме: належним чином не з`ясовані обставини і причини настання нещасного випадку, не установлено дійсних осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, внаслідок чого, висновки комісії спеціального розслідування не відповідають обставинам події нещасного випадку; комісією спеціального розслідування невірно визначено коло осіб, які названі відповідальними (винними) за нещасний випадок, не одержано письмових пояснень від роботодавця та посадової особи підприємства, дії якої, на думку комісії спеціального розслідування, привели до нещасного випадку, дійсні особи, що винні у настанні нещасного випадку, визначені комісією спеціального розслідування лише свідками нещасного випадку.
Суд першої інстанції не з`ясовував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду не містить аргументованих мотивів його прийняття, у тому числі, мотивів відхилення доводів позивача чи обґрунтованих власних висновків суду, що стали підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Тобто рішення не відповідає вимогам ст.ст.2, 5, 12, 76, 263 – 265 ЦПК України.

Зокрема вважає, що на порушення п.п.1, 5, 7 п.42 Порядку №1232, яким визначено, що спеціальна комісія зобов`язана: 1) обстежити місце, де стався нещасний випадок, одержати письмові чи уснi пояснення від роботодавця і його представників, посадових осіб, працівників підприємства, потерпілого (якщо це можливо), опитати осіб - свідків нещасного випадку та осіб, причетних до нещасного випадку; 5) з`ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; 7) установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам, комісією не було одержано письмових пояснень роботодавця та його представників. Зокрема комісія спеціального розслідування не опитала генерального директора ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» Распопова Р.С. та директора департаменту транспорту та логістики ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» Самарського С.М. щодо обставин настання нещасного випадку.
Комісія, встановивши, що організацію ремонтних робіт напівпричепа Pezzaioli № АН38-81XP та допуск водія автотранспортних засобів ОСОБА_1 до виконання ремонтних робіт на висоті, здійснив механік ОСОБА_4 , визначила відповідальним за це начальника транспортної служби департаменту транспорту та логістики ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» Кутакова В.В. також не опитавши його щодо обставин нещасного випадку.

Щодо наведених вище доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що вони, на переконання суду, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції по суті справи.

Позивач ПрАТ «АПК-ІВЕСТ» фактично вважає, що винною особою у нещасному випадку з водієм ОСОБА_1 є механік ОСОБА_4 , який безпосередньо організував ремонтні роботи напівпричепа Pezzaioli № НОМЕР_3 та здійснив допуск водія ОСОБА_1 до вказаних робіт без додержання вимог норм з охорони праці щодо проведення робіт з підвищеною небезпекою, без відповідного інструктажу з техніки безпеки та без врахування посадових обов`язків останнього. 

Дійсно, згідно п.1.1 – п.1.3 Наказу Державного Комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15 «Про затвердження Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Переліку робіт з підвищеною небезпекою» це Положення встановлює порядок навчання та перевірки знань з питань охорони праці посадових осіб та інших працівників у процесі трудової діяльності, а також учнів, курсантів, слухачів та студентів навчальних закладів під час трудового і професійного навчання. Типове положення спрямоване на реалізацію в Україні системи безперервного навчання з питань охорони праці посадових осіб та інших працівників, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварій. Вимоги Типового положення є обов`язковими для виконання усіма центральними, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, бюджетними установами та суб`єктами господарювання (далі - підприємства) незалежно від форми власності та видів діяльності.
3.2. На підприємствах на основі Типового положення, з урахуванням специфіки виробництва та вимог нормативно-правових актів з охорони праці, розробляються і затверджуються відповідні положення підприємств про навчання з питань охорони праці, а також формуються плани-графіки проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці, які мають бути оприлюднені роботодавцем.
3.3. Організацію навчання та перевірки знань з питань охорони праці працівників, у тому числі під час професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації на підприємстві здійснюють працівники служби кадрів або інші спеціалісти, яким роботодавцем доручена організація цієї роботи.
3.9. Перевірка знань працівників з питань охорони праці на підприємстві здійснюється комісією з перевірки знань з питань охорони праці (далі - комісія) підприємства, склад якої затверджується наказом (розпорядженням) роботодавця. Головою комісії призначається керівник підприємства або його заступник, до службових обов`язків яких входить організація роботи з охорони праці, а в разі потреби створення комісій в окремих структурних підрозділах їх очолюють керівник відповідного підрозділу чи його заступник. До складу комісії підприємства входять спеціалісти служби охорони праці, представники юридичної, виробничих, технічних служб, представник профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці. До складу комісії підприємства можуть залучатися страхові експерти з охорони праці відповідного робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (далі - Фонд) та викладачі охорони праці, які проводили навчання.
3.13. Результат перевірки знань з питань охорони праці оформлюється протоколом засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці. Особам, які під час перевірки знань з охорони праці виявили задовільні результати, видається посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці. При цьому в протоколі та посвідченні у стислій формі зазначається перелік основних нормативно-правових актів з охорони праці та з безпечного виконання конкретних видів робіт, в обсязі яких працівник пройшов перевірку знань..
3.14. Працівникам, які проходять навчання і перевірку знань з питань охорони праці на своєму підприємстві, видача посвідчень є обов`язковою лише тим, хто виконує роботи підвищеної небезпеки.
3.16. Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці.
3.18. Відповідальність за організацію і здійснення інструктажів, навчання та перевірки знань працівників з питань охорони праці покладається на роботодавця.
4.1. Посадові особи та інші працівники, безпосередньо зайняті на роботах, зазначених у Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженому наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 № 15 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 15.02.2005 № 232/10512, та Переліку робіт, де є потреба у професійному доборі, затвердженому наказом МОЗ та Держнаглядохоронпраці України від 23.09.94 № 263/121 і зареєстрованому Міністерством юстиції України 25.01.95 з № 18/554 (далі - роботи підвищеної небезпеки), проходять спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.
6.2. За характером і часом проведення інструктажі з питань охорони праці (далі - інструктажі) поділяються на вступний, первинний, повторний, позаплановий та цільовий.
6.4. Первинний інструктаж проводиться до початку роботи безпосередньо на робочому місці з працівником:
новоприйнятим (постійно чи тимчасово) на підприємство або до фізичної особи, яка використовує найману працю;
який переводиться з одного структурного підрозділу підприємства до іншого;
який виконуватиме нову для нього роботу;
відрядженим працівником іншого підприємства, який бере безпосередню участь у виробничому процесі на підприємстві.
6.8. Первинний, повторний, позаплановий і цільовий інструктажі проводить безпосередній керівник робіт (начальник структурного підрозділу, майстер) або фізична особа, яка використовує найману працю.
6.10. Про проведення первинного, повторного, позапланового та цільового інструктажів та їх допуск до роботи, особа, яка проводила інструктаж, уносить запис до журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці. Сторінки журналу реєстрації інструктажів повинні бути пронумеровані, прошнуровані і скріплені печаткою (за її наявності).
У разі виконання робіт, що потребують оформлення наряду-допуску, цільовий інструктаж реєструється в цьому наряді-допуску, а в журналі реєстрації інструктажів - не обов`язково.

Як вбачається з Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, комісією так і визначено, що організація виконання робіт на висоті черговим механіком ОСОБА_3 , який не пройшов навчання та перевірку знань з питань охорони праці, є порушенням вимог п.3.16, п.5.4 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці (Положення).
Крім того встановлено, що водій автотранспортних засобів ОСОБА_1 був допущений до виконання ремонтних робіт на висоті, що виконуються по наряду-допуску, без проходження цільового інструктажу, чим порушено вимоги п.3.16, п.6.7, п.6.10 Положення.
В порушення вимог п.1.5, п.1.7, п.п.1.7.1 - 1.7.4 «Правил з охорони праці при виконанні робіт на висоті», п.7.23 «Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями», ремонтні роботи напівпричепа Pezzaioli №AH38-81XP з використанням металевої драбини виконувалися без створення безпечних умов праці в частині забезпечення стійкості драбини та виключення можливості її зміщування шляхом закріплення верхньої частини, а також використання монтажних поясів.

Дані висновки комісії про встановлені порушення механіком ОСОБА_4 при виконання наведених вище робіт з ремонту напівпричепа Pezzaioli №AH38-81XP не мають заперечень від позивача по справі. Останній вважає помилковим статус гр. ОСОБА_4 за результатами спеціального розслідування як свідка. При цьому заперечує щодо визначення генерального директора ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» Распопова Р.С., директора департаменту транспорту та логістики Самарського С.М. та начальника транспортної служби департаменту транспорту логістики ОСОБА_5 особами, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку.

Між тим, як зазначено вище, відповідно до п.54 Порядку 1232, у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім`ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об`єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку. Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» звернулось до Начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області з відповідною заявою про призначення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку з водієм ОСОБА_1 спеціальною комісією в іншому складі з підстав невідповідності висновків Актів фактичним обставинам настання нещасного випадку лише 28.01.2020р.
У задоволенні заяви ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» відповідач, листом від 21.02.2020р. №09-19-3/1082/20, відмовив з посиланням на наявність спору на розгляді в суді.

Тобто Головне управління Держпраці у Донецькій області фактично не розглядало по суті доводи ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» викладені в заяві про проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку.

Право вимагати проведення повторного розслідування нещасного випадку шляхом видачі судом відповідного припису є дискреційними повноваженнями Держпраці, тобто повноваженнями, які надають адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним, і суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень.
До аналогічного висновку прийшов в своїй Постанові від 21 травня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 186/1053/17 (провадження № 61-45421св18).
Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що можливість скасування актів за формою Н-5 і Н-1 залежить від результатів саме повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, як це визначено п.54 Порядку 1232 і в судовому порядку може бути оскаржено саме рішення спеціальної комісії за наслідками такого розслідування, оскільки суд не вправі, перебирати на себе повноваження спеціального органу, а саме спеціальної комісії з розслідування нещасного випадку.
Саме тому питання дослідження наведених позивачем доводів щодо незаконності складених Актів по формі Н-1 та Н-5 від 19.09.2017р. та висновків за результатами розслідування спеціальною комісією нещасного випадку на виробництві, що стався з працівником ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» водієм ОСОБА_1 27.06.2017р. є компетенцією саме відповідача, про що правильно зазначено в оскаржуваному рішенні.
Позивач не позбавлений можливості звернутись повторно до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці з метою забезпечення об`єктивності проведення розслідування з урахуванням його (позивача) доводів спеціальною комісією в іншому складі. Рішення щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено в судовому порядку, як і передбачено п.54 Порядку 1232.

Щодо доводу апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що суд може перевіряти акти спеціального розслідування нещасного випадку лише в частині дотримання вимог закону при формуванні спеціальної комісії, колегія суддів вважає його таким, що не впливає на правильність висновків суду першої інстанції.
Так, в обґрунтування доводу, позивач посилається на п.38 Порядку №1232, згідно якого до складу спеціальної комісії, зокрема входить представник роботодавця або роботодавець (у виняткових випадках). Абзац 4 пункту 47 Порядку встановлює, що Акти за формою Н-5 та Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п`яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. Між тим, в актах, які були складені спеціальною комісією, одним із її членів є інженер з охорони праці адміністрації м`ясокомбінату ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_8 . Проте, ніяких законних підстав щодо участі у спеціальній комісії, а тим більше підпису її Актів він, в розумінні вимог ст.ст.237, 244 ЦК України (представництво), не мав. ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» не видавалося жодної довіреності на представництво ОСОБА_8 інтересів товариства у відносинах з органами державної влади. У відповідності до Положення про ДТіЛ, та те що нещасний випадок стався на цьому структурному підрозділі, особисто директор департаменту ДТіЛ ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» мав повноваження для представлення ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» у взаємовідносинах з Головним управлінням Держпраці у Донецькій області і повинен був бути залучений до проведення спеціального розслідування.

Між тим, матеріалами справи та поясненнями представника позивача в судовому засіданні підтверджується, що роботодавець знав, оскільки в силу вимог п.45 Порядку 1232, не міг не знати про роботу на підприємстві спеціальної комісії щодо розслідування нещасного випадку який стався з водієм ОСОБА_1 . Призначення наказом начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області від 11.09.2017р. представника від підприємства до складу спеціальної комісії, а саме інженера з охорони праці структурного підрозділу підприємства - м`ясокомбінату ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» Мороховця Д.С. замість начальника відділу з охорони праці та техногенної безпеки ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_11 , який відбув у відпустку, не суперечить закону, оскільки згідно п.3.5 посадової інструкції інженера з охорони праці (т.1 а.с.22,23) затвердженою генеральним директором ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», останній має право представляти інтереси підприємства у взаємовідносинах з юридичними і фізичними особами. Дана посадова інструкція підписана окрім ОСОБА_11 також ОСОБА_12 .
Слід також зазначити, що представник підприємства, як член спеціальної комісії, мав право висловити окрему думку за результатами роботи спеціальної комісії, однак цього зроблено не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду першої інстанції та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (SeryavinandOthers v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» залишити без задоволення.
Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 17 листопада 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Агєєв