Ухвала    
03 листопада 2022 року
м. Київ
справа № 466/4201/20
провадження № 61-6962ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув заяву ОСОБА_1 про часткове відкликання касаційної скарги в частині оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 16 червня 2022 року щодо таких позовних вимог: усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями та зобов`язання здійснити демонтування у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями,
ВСТАНОВИВ :
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року позов задоволено.
Визнано незаконними та скасовано пункти 1 і 2 рішення № 30 від 18 лютого 1994 року «Про розмежування квартири АДРЕСА_1 і 
АДРЕСА_2 » за фактичним користуванням і володінням. 
Усунуто ОСОБА_2 перешкоди в користуванні допоміжними приміщеннями будинку АДРЕСА_3 , а саме: приміщення коридору (сходової клітки) площею 6,7 кв. м, позначеному на поверховому плані цифрою 1, та приміщеннями підвалу площею 12 кв. м, позначеному на поверховому плані цифрою 1. 
Зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати ванну та умивальник у приміщенні кухні, позначеної на поверховому плані цифрами 2-1, туалет, облаштований на площі коридору, площею 6,7 кв. м, позначений на поверхневому плані цифрою 1, привівши приміщення коридору до попереднього стану, а також самовільно прокладену каналізаційну систему з квартири 
АДРЕСА_4 . 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Львівського апеляційного суду від 16 червня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишено без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року залишено без змін.
У липні 2022 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 
ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2022 року зміни до касаційної скарги ОСОБА_1 від 22 серпня 2022 року на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня 2022 року повернуто без розгляду.
Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 04 серпня 2022 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про часткове відкликання касаційної скарги в частині оскарження рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду щодо таких позовних вимог: усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями та зобов`язання здійснити демонтування.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження від особи, яка подала скаргу, надійшла заява про її відкликання.
Відповідно до частини третьої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Ураховуючи, що станом на 03 листопада 2022 року касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня 2022 року не відкрито, заява про часткове відкликання касаційної скарги в частині оскарження рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду щодо таких позовних вимог: усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями та зобов`язання здійснити демонтування, підлягає задоволенню.
Керуючись пунктом 3 частини четвертої статті 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Заяву представника ОСОБА_1 про часткове відкликання  касаційної скарги задовольнити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 16 червня 2022 року щодо вимог про усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями та зобов`язання ОСОБА_1 здійснити демонтування 
у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та усунення перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями повернути заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   С. Ф. Хопта