Справа № 344/4259/22 
Провадження № 22-ц/4808/1009/22 
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А. 
Суддя-доповідач Фединяк 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого                        Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)
суддів:                         Василишин Л.В., Максюти І.О.
секретаря                         Шандалович В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Омельченко Євгена Володимировича на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 липня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2022 року Акціонерне товариство “А-Банк”  звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 22.02.2018 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановлений кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору, а ОСОБА_1   не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, через неналежне виконання умов договору станом на 21.02.2022 року виникла заборгованість за кредитним договором на суму 20 604,42 грн, яка складається з наступного: 17 252,09 грн – заборгованість за кредитом; 3 352,33 грн – заборгованість за відсотками. Просило стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 17 252,09 грн, заборгованість за відсотками у розмірі  3 352,33 грн та судові витрати.
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 липня 2022 року позов Акціонерного товариства “АКЦЕНТ-БАНК” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. № 11, код ЄДРПОУ 14360080, заборгованість за договором №Б/Н від 22.02.2018 року в розмірі 17 252 (сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят дві) гривні 09 копійок. 
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. № 11, код ЄДРПОУ 14360080, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 077 гривень 34 копійки.
Не погоджуючись з рішенням суду представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Омельченко Є.В. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення задовольнивши позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» в повному обсязі. На думку позивача, оскаржуване рішення постановлене з порушенням норм матеріального права. Вказує, що суд першої інстанції посилався на відсутність підпису позичальника на Умовах і Правилах надання банківьких послуг та Тарифах, однак відповідач у Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Як вбачається із розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, значить ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, оскільки цей кредитний договір є договором Оферти. Щодо відмови у стягненні процентів, зазначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Зокрема, щодо дати актуальної інформації, то паспорт кредиту оформлено у відповідності до Додатку №1 до Закону України «Про споживче кредитування» і строк кредиту зазначається у розділі №2 «Основні Умови кредитування з урахуванням побажань споживача» підрозділі «Строк кредитування» де зазначено строк кредитування 240 місяців. Розділ №7 Паспорту «Інші важливі аспекти» підрозділ «Дата надання інформації» містить дату, до якої у відповідності з ст.643 ЦК України, кредитор повинен був отримати відповідь/згоду на дані умови кредитування (акцепт) від позичальника, і навіть якщо він її отримав із запізненням, то це немає значення, якщо Банк з цим погоджується. Разом з тим, факт того, що кредитодавець вправі самостійно визначати розмір кредитного ліміту на картці, виходячи із фінансового стану позичальника та його історії обслуговування в Банку. Жодним чином вказане посилання не змінює основні умови кредитування такі як строк, відсоткову ставку, відповідальність за порушення, право дострокового погашення, та інше. Зокрема, щодо реальної відсоткової ставки, то вона може змінюватися в любому кредитному договорі, оскільки в разі порушення позичальником умов кредитування до нього застосовуються штрафні санкції підвищена відсоткова ставка пеня, тощо і всі ці нарахування змінюють реальну відсоткову ставку, яка можу бути мінімальною і складатись лише з самих відсотків у випадку сумлінного виконання позичальником своїх обов`язків.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Задовольняючи частково позов АТ «Акцент-Банк», суд першої інстанції виходив з того, що у анкеті-заяві позичальника від 22 лютого 2018 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі розмір і порядок нарахування відсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22.02.2018 року, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, розміщеним на сайті: https://a-bank.com.uank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Той факт, що відповідач фактично користувалась грошовими коштами не можна вважати достатнім доказом укладення договору кредиту на умовах сплати зазначених у позові процентів, оскільки у даному випадку згідно ст.ст.12,81 ЦПК України саме на Банк покладено тягар доведення факту та умов укладення договору, на підставі якого був заявлений позов. І лише при доведеності цих обставин у відповідача виникає процесуальний обов`язок їх спростування, що відповідає принципу рівності сторін, ч. 2 ст. 12 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, ч. 6 ст. 81 ЦПК України.
Ухвалене судом рішення в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону і матеріалам справи.
Як вбачається з матеріалів справи і судом встановлено, що 22.02.2018 року відповідач ОСОБА_1   підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».
Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач 22.02.2018  року надала банку свої персональні дані. Крім цього у анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитуваяння, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про наданння банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами примірник договору про надання банківських послуг згідний отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.а.bank.com.ua. Вона зобов"язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті A-Банку www.а.bank.com.ua.
Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та користування ними підтверджується розрахунком заборгованості за договором Б/Н від 2018-02-22, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 , ОКПО-3448513967 станом на 21.02.2022 року.
Із зазначеного розрахунку вбачається, що у відповідача станом на  21.02.2022 року виникла заборгованість за кредитним договором на суму 20 604,42 грн, яка складається з наступного: 17 252,09 грн – заборгованість за кредитом; 3 352,33 грн – заборгованість за відсотками.
До кредитного договору банк додав паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписаний позичальником ОСОБА_1 від 22.02.2018 року.
У вказаному паспорті споживчого кредиту зазначено: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема: сума/ліміт кредиту по картці «Універсальна» до 50 000 грн, по картці «Універсальна Голд» - до 50000 грн; строк кредитування 240 міс; мета отримання кредитуна споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку; пільгова процентна ставка 0,01 % на місяць; базова процентна ставка по картці «Універсальна» 3,9 % в місяць (46,8 % річних), по картці «Універсальна Голд» - 3,7 % в місяць (44,4% річних); тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом: по картці «Універсальна» - 85 459,96 грн (кредитний ліміт 25 000 грн), по картці «Універсальна Голд» - 95 561,72 грн (кредитний ліміт 25 000 грн); реальна річна процентна ставка, відсотків річних по картці «Універсальна» 58,23 % річних, по картці «Універсальна Голд» - 56,44% річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - по картці «Універсальна» 7,8 % в місяць, по картці «Універсальна Голд» - 7,4 %. Згідно з розділом 7 Паспорта «Інші важливі правові аспекти» ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.07.2018 року.
У витягу з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» зазначено умови кредитування, зокрема: базову відсоткову ставку на залишок заборгованості в місяць у розмірі 3,9 %, пільговий період до 55 днів (діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою заборгованості); розмір обов`язкового щомісячного платежу 5% від заборгованості, (не менше 100 грн, не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості); розмір прострочених зобов`язань по кредиту подвійна процентна ставка 7,8 %; комісія за послуги банку.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно з п. 2.1.1.12.2. Умов та правил за користування Кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,000001 % від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Згіднозі ст.212ЦКУкраїни в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за кредитом є більшою, ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за кредитом є простроченою.
Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1. Умов та правил у разі виникнення прострочених зобов`язань за договором, клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної ставки зазначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі. При цьому сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього договору та/або зміною процентної ставки за договором, що здійснюється банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до договору не потребується.
Згідно з п. 1.1.3.2.3. Умов та правил банк має право змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунків. При цьому, банк зобов`язаний не менше, ніж за сім днів до введення проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку.
Позивачем вказано, що ОСОБА_1 станом на 21.02.2022 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість: за кредитом 17 252,09 грн; за відсотками 3352,33 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості визначено як 20 604,42 грн.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками, нарахованими відповідно до Умов та правил за ставкою 46,80 %.
Установлено, що у долученій анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку процентна ставка не зазначена, не зазначено строк дії договору, розмір кредиту та умови повернення такого.
Позивач обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22.02.2018 року та заяви-анкети, посилався на Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» (витяг з Умов та Правил) та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в у АТ "Акцент-Банк" розміщений на сайті: https://а-bank.com.ua/terms/) як невід`ємні частини договору.
Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд  і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи     чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної     в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини  і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду     на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи   на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання    або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового   або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом,   що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та   вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «Акцент Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за простроченими процентами. 
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на  Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна Картка», в якому зазначені умови кредитування, строки, процентна ставка та який підписаний ОСОБА_1 (а.с.8).
Разом з тим суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявна підписана відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому визначені пільговий період користування коштами, процентна ставка. 
Підписавши вказану анкету-заяву, та паспорт споживчого кредиту які є складовою частиною кредитного договору, ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 627ЦК України добровільно погодилась на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання. 
Крім того, з виписки руху коштів за рахунком вбачається,   що   ОСОБА_1 отримала та використовувала кредитні кошти, далі неодноразово порушувала умови договору, бо не сплачувала обов`язкові платежі у встановлені строки.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.        
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші),а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
З огляду на викладене, суд першої інстанції належним чином не дослідив надані банком докази видачі відповідачу кредиту, користування ним кредитними коштами, що доведено відповідними розрахунками, не врахував, що зазначені докази відповідачем не спростовано, що є його, а не суду, процесуальним обов`язком, при тому, що відповідач до суду не з`явився і позовні вимоги не зазначив.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1, 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з допущенням порушення норм матеріального та процесуального права, тому в частині відмови у стягненні з відповідача 3 352,09 грн (три тисячі триста п`ядесят дві гривні) – заборгованість по відсотках за користування кредитом №б/н від 22.02.2018 року підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позову Акціонерному товариству «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення  відсотків  за  кредитним  договором про надання банківських послуг.
За змістом ст.382 ЦПК України  резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, і з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення.
Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий судовий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Ураховуючи, що апеляційний суд зробив висновок про задоволення апеляційної скарги, то судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі розмірі 3721,50 грн підлягають стягненню з ОСОБА_1 - пропорційно задоволеного позову.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України) становить 2 481 грн.
Ціна позову в даній справі становить 20 604,42 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481 грн*100=248 100 грн).
Отже зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Керуючись ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Омельченка Євгена Володимировича задовольнити. Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 липня 2022 року в частині відмови Акціонерному товариству «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 у стягненні 3 352,09 грн заборгованості по відсотках за користування кредитом №Б/Н від 22.02.2018 року скасувати й ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позову. 
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер -  НОМЕР_1  на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. № 11, код ЄДРПОУ 14360080, 3 352,09 грн (три тисячі триста п`ядесят дві) грн заборгованість по відсотках за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 22.02.2018 року та судові витрати, що складаються із судового збору, у розмірі 3 721,50 (три тисячі сімсот двадцять одну) грн за подання апеляційної скарги.
       Постанова набирає законної сили з дня її підписання і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 
Повний текст постанови складено 04 жовтня 2022 року.

Судді:                                                        В.Д.Фединяк
                                                               Л.В.Василишин
                                                               І.О.Максюта