ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 р.	Справа № 632/229/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернігівської митниці Державної митної служби України на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.07.2022 року, головуючий суддя І інстанції: Кочнєв О.В., вулиця Соборна, буд. 18, м. Первомайський, Харківська область, 64107, повний текст складено 14.07.2022 року у справі № 632/229/22
за позовом           ОСОБА_1 
до                    Чернігівської митниці Державної митної служби України 
про визнання незаконною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської митниці Державної митної служби України, в якому просив суд:
- визнати незаконною та скасувати постанову в.о. заступника начальника Чернігівської митниці Мартинова С.В. від 03.12.2021 року у справі про порушення митних правил №0923/10200/21 від 03.12.2021 року.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.07.2022 року у справі № 632/229/22 позов задоволено.
Скасовано постанову виконуючого обов`язки заступника начальника Чернігівської митниці Мартинова Сергія Володимировича в справі про порушення митних правил №0923/10200/21 від 03 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України через відсутність складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України закрито.
Стягнуто з Чернігівської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 понесені позивачем при розгляді справи судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а також клопотання про забезпечення доказів шляхом їх витребування у розмірі 1240,50 грн., з яких 496,20 грн. за подання адміністративного позову та 744,30 грн. за подання клопотання про витребування доказів.  
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.07.2022 року у справі № 632/229/22 скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що оскільки позивач передав транспортний засіб особистого користування, поміщений у митний режим транзиту у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України та не поміщувала його у митний режим транзиту, то зазначені обставини вказують на наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 469 МК України, у зв`язку із чим позивача правомірно притягнуто до відповідальності згідно оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил №0923/10200/21 від 03.12.2021 року.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 08.12.2017 року позивачем ввезено на митну територію України з метою особистого користування автомобіль марки «BMW», модель 7351, номерний знак НОМЕР_1 (країна реєстрації – республіка Литва), VIN-код автомобіля НОМЕР_2 , у митному режимі «транзит» (а.с. 90).
03.12.2021 року виконуючим обов`язки заступника начальника Чернігівської митниці Мартиновим Сергієм Володимировичем винесена постанова у справі про порушення митних правил № 0923/10200/21, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 34000,00 грн.
У вищевказаній постанові зазначено, що 13.09.2021 року 14 год. 00 хв. в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці у напрямку «виїзд за митну територію України» по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «BMW 735», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литва), яким керувала громадянка України ОСОБА_2 . Проведеною перевіркою встановлено, що транспортний засіб марки «BMW 735», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ввезено з метою особистого користування на митну територію України 08.12.2017 року в зоні діяльності Харківської митниці ДФС у митному режимі транзиту громадянином України ОСОБА_1 . Інформація щодо переміщення через митний кордон України зазначеного автомобіля, поміщення його в інший митний режим, дозволений Митним кодексом України після 08.12.2017 року в ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор» відсутня.
В постанові також зазначено, що в ході здійснення митного контролю та перевірки наявних документів було встановлено, що транспортний засіб марки «BMW 735», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 було передано відповідно до договору купівлі-продажу від 24.03.2021 року Б/Н. громадянці України ОСОБА_3 без дозволу митного органу. Опитана 13.09.2021 року громадянка ОСОБА_2 повідомила, що ввезений на митну територію України вищевказаний транспортний засіб вона придбала у ОСОБА_1 .
Зазначено, що таким чином, громадянин ОСОБА_1 передав транспортний засіб особистого користування - легковий автомобіль марки «BMW 735», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезений 08.12.2017 року у режимі транзиту у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України. Оскільки ОСОБА_1 в порушення положень статті 325 МК України передав вищевказаний транспортний засіб, поміщений у митний режим транзиту, у користування особі, яка безпосередньо не помішувала його у митний режим транзиту, то зазначені обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого частиною 4 статті 469 МК України (а.с. 99-100).
Не погодившись з вищевказаною постановою, позивач 24.12.2021 року оскаржив її до Державної митної служби України, на що отримав постанову від 17.01.2022 року, якою скарга позивача була залишена без задоволення, а оскаржувана постанова Чернігівської митниці від 03.12.2021 року у справі про порушення митних правил №0923/10200/21 – без змін.                           
Вважаючи оскаржувану постанову незаконною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом не встановлено під час прийняття оскаржуваної постанови, та не доведено перед судом наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке частиною четвертою статті 469 МК України передбачено відповідальність.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України (далі – МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Частиною першою статті 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За правилами  ч. 1 ст.  489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до частин 1, 2 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
У відповідності до ст. 90 МК України  транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно частини другої ст. 321 МК України у разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.
Товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом (ч. 1 ст. 321 МК України).
Згідно ч. 1 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення.
Згідно  п. 2 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту.
За правилами ч. 3 ст. 325 МК України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно частини 4 ст. 469 МК України передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил №0923/10200/21 від 03.12.2021 року відповідач за наслідками розгляду матеріалів справи про порушення митних правил дійшов висновку про те, що позивач передав транспортний засіб особистого користування - легковий автомобіль марки «BMW 735», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезений 08.12.2017 року у режимі транзиту у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України та не помішувала його у митний режим транзиту.
При цьому в оскаржуваній постанові відповідачем зазначено, що в ході здійснення митного контролю та перевірки наявних документів було встановлено, що вищевказаний транспортний засіб громадянці України ОСОБА_3 без дозволу митного органу передано відповідно до договору купівлі-продажу від 24.03.2021 року Б/Н. 
Разом з тим колегія суддів зазначає, що згідно представленої відповідачем копії вищевказаного договору купівлі-продажу від 24.03.2021 року Б/Н він укладений між ОСОБА_2 та «MB Darius Auto» (а.с.89).
Будь-яких доказів передання позивачем ОСОБА_1 транспортного засобу марки «BMW 735», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезеного 08.12.2017 року у режимі транзиту у володіння, користування або розпорядження ОСОБА_3 чи будь-якій іншій особі, відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного суду не надано.
Жодних доказів наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною  4 ст. 469 МК України, матеріали справи не містять.
В порушення вимог ст. 489 МК України відповідачем при розгляді справи про порушення митних правил належним чином не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, не з`ясовано інші обставини, що мають безпосереднє значення для правильного вирішення справи.
Колегія суддів зазначає, що за правилами ч. 1 ст. 466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За правилами частини 1 статті 8 МК України митна справа здійснюється на основі принципу законності та презумпції невинуватості.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Аналогічний висновок був наведений Верховним Судом зокрема у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а. 
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України правомірність оскаржуваного рішення у справі про порушення митних правил №0923/10200/21 від 03.12.2021 року відповідачем не доведено, оскільки не доведено факту вчинення позивачем передбаченого частиною  4 ст. 469 МК України порушення митних правил.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги правильності рішення суду першої інстанції не спростовують.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що при прийнятті рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.07.2022 року у справі № 632/229/22 суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної митної служби України  залишити без задоволення.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.07.2022 року у справі № 632/229/22  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва	
Судді	   	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко