П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/5061/22 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Блонський В.К. 
Суддя-доповідач:  Боровицький О. А. 
08 листопада 2022 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Курка О. П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.01.2022 року № 222650004540 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату з 20.09.2021 року ОСОБА_1 пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII у розмірі 60 відсотків суми заробітку з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, врахувавши до розрахунку пенсії виплати, зазначені у довідках від 25.01.2022 року № 121-Ф, № від 01.04.2022 року № 297-Ф, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивачу з 20.09.2021 року встановлено 2 групу інвалідності довічно, що підтверджується довідкою до акту огляду Хмельницької обласної МСЕК  №455868, та з цієї дати призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.
Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.01.2022 року № 75-о ОСОБА_1 , звільнена з посади державного службовця за згодою сторін.
26.01.2022 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення її із пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу».
Для обчислення розміру пенсії по інвалідності державного службовця позивач до заяви додала довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" від 28.01.2022 року № 121-Ф та № 123-Ф, № 125-Ф.
Відповідач-Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, листом від 11.04.2022 року № 2200-0304-8/23014 повідомив позивача про те, що  за її заявою від 26.01.2022 року, щодо переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", рішенням Головного управління Пенсійного фонду України  в Донецькій області № 222650004540 від 28.01.2022 року їй відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, оскільки зазначеним Законом не передбачено призначення пенсії по інвалідності державним службовцям, якщо вони не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на переведення її з пенсії по інвалідності, призначену відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 889-VIII з врахуванням статті 37 Закону № 3723-XII. Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції враховуючи наступне. 
Статтею 25 Закону № 3723-ХІІ визначено сім категорій державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах, та передбачено, що віднесення існуючих на той час посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців провадиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом. Службовцям, які займали посади, віднесенні до категорії посад державної служби, встановлювався відповідний ранг.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ для осіб які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, крім тривалості стажу цієї роботи, визначає такі умови:
- чоловіки мають досягти віку 62 роки, а жінки - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону 1058.
- особи повинні мати страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 Закону 1058, тобто 35 років для чоловіків та 30 років для жінок.
Цей висновок підтверджується положеннями пункту 2 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (далі - Порядок № 622) де передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889 “Про державну службу” на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 № 3723-ХІІ “Про державну службу” мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889- VIII "Про державну службу":
- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;
- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Згідно п. 3 Порядку право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889VIII “Про державну службу” не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають:
- чоловіки, які досягли віку 62 роки.
- жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” .
Відповідно до статті 90 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у зв`язку з прийняттям Закону № 889 було змінено порядок пенсійного забезпечення державних службовців.
Імперативною вимогою, з якою Закон пов`язує право на пенсію виходячи з пунктів 10 та 12 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889 та частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ, є досягнення
Однак, позивачка станом на 26.01.2022 зазначеного віку не досягла.
Статтею 90 Закону № 889 передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, із урахуванням вищезазначених у пунктах 10 та 12 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889 особливих умов.
Таким чином, такого виду і умов пенсійного забезпечення як пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 889 не передбачено.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.
У рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 Конституційний Суд України вказав, що зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.
Принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано у практиці Європейського суду з прав людини.
У рішенні від 7 липня 1989 року у справі “Сорінг проти Сполученого Королівства” суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року “спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов`язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини”. У рішенні від 17 жовтня 1986 року у справі “Ріс проти Сполученого Королівства” суд зазначив, що з`ясовуючи, чи існує позитивне зобов`язання стосовно людини, “належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини”.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі “Ейрі проти Ірландії” констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.
Згідно ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються, виходячи з фінансових можливостей держави.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державними службовцями, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Пунктом 2 постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10 грудня 2015 року № 889^Ш “Про державну службу” пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ “Про державну службу”, а саме :
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Звертаємо увагу суду апеляційної інстанції, що зазначеною постановою визначено форми довідок для призначення пенсії, без визначення її видів, оскільки такого виду і умов пенсійного забезпечення, як призначення пенсії державного службовця по інвалідності, після набрання чинності Законом № 889 не передбачено, а отже не передбачено форми довідки для такого виду пенсійного забезпечення.
Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 справа № 1-7/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Звертаємо увагу суду апеляційної інстанції, що застосуванню підлягають нормативно- правові акти чинні на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент звернення за переведенням на пенсію за віком.
Крім того, відповідно до абз. 5 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 № 4-ЗП встановлено, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативно - правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта якщо інше не визнано самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.
А тому, враховуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.01.2022 р. №222650004540 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу» та зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити і здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 26.01.2022 року пенсії державного службовця по інвалідності ІІ-ї групи відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці від 25.01.2022 №121-Ф, виданої головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, з урахуванням виплачених сум пенсії, є безпідставним та необґрунтованим.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315  КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою  у задоволені адміністративного позову слід відмовити. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Курко О. П.