Ухвала
 
05 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 591/4436/20
провадження № 61-6466ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 09 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сумської міської ради про визнання права власності на частини квартири,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до Сумської міської ради про визнання за ними права спільної часткової власності на переплановану квартиру, у якому просили суд визнати за ними право спільної часткової власності, по 1/2 частині кожному на переплановану квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з наступних приміщень:
- літера А-1: 1 - кухня, площею 11,3 м2, 2 - коридор, площею 11,1 м2, 3 - житлова кімната, площею 21,9 м2, 4 - кладова, площею 3 м2, 5 - коридор, площею 8,1 м2, 6 - житлова кімната, площею 23,5 м2, 7 - тамбур, площею 1,7 м2,
- поверх м/с: 8 - сходи, площею 4,5 м2, 9 - житлова кімната, площею 76,8 м2, 10 - санвузол, площею 5,5 м2. Загальною площею 167,40 м2 та житловою площею 122,20 м2.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 09 червня 2022 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку 07 липня 2022 року подали до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 09 червня 2022 року.  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права та просять рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: надання відомостей щодо ціни позову у справі.
На виконання ухвали Верховного Суду від 21 липня 2022 року особами, які подали касаційну скаргу, надано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, у якій вони вказує ціну позову у розмірі 167 422 грн. На підтвердження ціни позову надано копію звіту про оцінку майна від 20 липня 2020 року у розмірі 167 422 грн. 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Ціна позову у справі № 591/4436/20 становить 167 422 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 591/4436/20 є малозначною у силу вимог закону. 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2  подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 09 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сумської міської ради про визнання права власності на частини квартири.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                             І. О. Дундар
 
                                                                                                       Н. О. Антоненко
 
                                                                                                   М. М. Русинчук