ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 676/6122/21
Провадження № 22-ц/4820/1464/22
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.
розглянув у порядку ч. 1 ст. ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 681/1223/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2022 року в складі судді Бондара О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
встановив:
У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити спосіб стягуваних аліментів та постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 4500 грн щомісячно на кожну дитину, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
На підтримання заявлених позовних вимог ОСОБА_2 зазначала, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі і в них народилося троє дітей, згідно рішення суду шлюб між ними розірвано, а діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. На підставі рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2021 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їх дітей у розмірі по Ѕ частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Проте, визначеного за рішенням суду розміру аліментів є недостатньо для належного утримання дітей та забезпечення їх всім необхідним, оскільки їх розмір складає всього 3516 грн 50 коп. Вказаний розмір аліментів обраховується з наявного у відповідача доходу, який складається з пенсії, оскільки на території України він офіційно не працевлаштований, однак відповідач основні заробітки отримує від роботи за кордоном це близько 2 000 Євро на місяць, оскільки офіційно працює на підприємстві в республіці Польща, яке здійснює вантажні перевезення на території всієї Європи. Проте, цей дохід отриманий ОСОБА_1 не обліковується в Державній фіскальній службі України. Крім того вказує позивачка, що про наявність у відповідача достатнього доходу свідчить і наявність в нього двох автомобілів, один з яких він придбав нещодавно, а також систематичне перетинання ним кордону, тому з урахуванням вищевикладеного ОСОБА_2 просила задовольнити позов.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2022 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 9 000 грн, щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання щодо стягнення судового збору. 
ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій вказує на його незаконність та необґрунтованість. Апелянт посилається, що дійсно у них з позивачкою є троє неповнолітніх дітей, на утримання яких він вже сплачує аліменти і будь яка заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня. На думку апелянта, змінюючи розмір аліментів, суд першої інстанції не врахував його матеріальне становище і те що він є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, тому потребує постійного лікування, що вимагає значних витрат. Також ОСОБА_1 зазначав, що постійного заробітку він не має і отримує лише соціальну допомогу у розмірі 1854 грн щомісячно, однак суд ці обставини не взяв до уваги, а лише обмежився безпідставними поясненнями позивачки, що нібито він працює за кордоном, що не відповідає дійсності. Крім того, за період з квітня 2021 року по травень 2022 року ніякого майна не придбавав і не відчужував. Згідно довідки територіального сервісного центру МВС № 68 43 від 21 червня 2022 року у нього відсутні будь які транспортні засоби. Також зазначав апелянт, що він проживає та зареєстрований по АДРЕСА_1 , а не за кордоном, як послався суд в своєму рішенні. На думку апелянта, в задоволенні позову слід відмовити, оскільки з моменту ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі Ѕ частки, його матеріальний стан навпаки погіршився, через загострення хвороб і постійних витрат на ліки. Також посилається ОСОБА_1 , що при вирішенні даної справи суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачка просила стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 4500 на кожну дитину щомісячно, а в резолютивній частині рішення вказано стягувати з нього аліменти в сумі по 9 000 грн.
Тому з огляду на доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 просив скасувати рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 26 червня 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 17 березня 2014 року.
Під час перебування в шлюбі в сторін народились: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наявними в справі свідоцтвами про народження. 
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17 березня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17 березня 2021 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 січня 2021 року до повноліття дітей.
На даний час діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні.
Частиною 1,2 ч. 1 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини
У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Із огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав про зміну способу стягнення аліментів, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").
Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.
Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.
Звертаючись до суду із позовом, позивачка просила змінити саме спосіб стягнення аліментів і встановити їх у твердій грошовій сумі в розмірі по 4 500 грн щомісячно на кожну дитину, посилаючись на недостатність розміру стягуваних аліментів в частці від доходу відповідача, які були визначені за рішенням суду, при цьому вказувала, що ОСОБА_1 має достатній дохід, який отримує працюючи за кордоном.
Вирішуючи спір суд першої інстанції правомірно виходив з того, що спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17 березня 2021 року може бути змінений за позовом стягувача.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в період з 21 жовтня 2016 року по 20 липня 2021 року неодноразово перетинав державний кордон, виїжджаючи з України та в`їжджаючи в Україну. 
Крім того, Державною прикордонною службою надана інформація про перетин кордону в період з 29 вересня 2021 року по 10 лютого 2022 року. 
Зареєстроване місце проживання відповідача по АДРЕСА_1 , не обмежує і не перешкоджає у праві виїзду за кордон.
Згідно інформації Державної митної служби України ОСОБА_1 здійснив митне оформлення автомобіля в період з 01 квітня 2021 року по 24 травня 2022 року. 
Як вбачається з відповіді Департаменту соціального захисту населення Кам`янець-Подільської міської ради, ОСОБА_1 перебуває на обліку в департаменті як одержувач соціальної допомоги інвалідам ІІІ групи загального захворювання та отримує соціальну допомогу в розмірі 1854 грн.
За таких обставин позивачка, як стягувач аліментів, скористалася своїм законним правом на пред`явлення позову щодо зміни способу стягнення аліментів і така вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце відповідно до вимог ст. 181 СК України.
як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.
Відповідач по справі є людиною працездатного віку, факт наявності інвалідності ІІІ групи не свідчить про його непрацездатність, ним не надано суду доказів жодних протипоказів щодо роботи за станом здоров`я, а тому з урахуванням наявності утриманців, він зобов`язаний докладати всіх можливих зусиль для отримання доходів у розмірі, що буде достатнім для забезпечення потреб усіх його дітей, що згідно закону є його обов`язком щодо утримання трьох дітей.
За таких обставин справи колегія суддів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути по 3 000 грн на кожну дитину щомісячно в загальній сумі 9000 грн., що буде достатнім для їх належного утримання.
Доводи апеляційної скарги, що суд не прийняв до уваги наявність в нього ІІІ групи інвалідності та необхідності в зв`язку з цим нести значні витрати на лікування слід відхилити.
Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи в суді першої інстанції, ці обставини не були предметом розгляду, адже відповідачем не подавалися докази ні про стан його здоров`я, ні про вартість лікування, яке він потребує.
Не надані такі докази і суду апеляційної інстанції, а апелянт посилається лише на довідку про інвалідність ІІІ групи.
При цьому як вказано вище апелянтом не надано жодних документів про його непрацездатність, а отже він може працевлаштуватись на оплачувану роботу для утримання своїх дітей з врахуванням, в тому числі і прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, соціально-економічної ситуації в країні та майнового стану позивачки.
В той же час як вбачається з рішення суду, позовні вимоги були задоволені частково, а в резолютивній частині рішення вказано, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 підлягають стягненню аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 9 000 грн, щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
Тобто суд фактично стягнув з відповідача на користь позивача аліменти в сумі по 9000 грн. на кожну дитину, хоча позивачка просила стягувати по 4 500 грн на кожну дитину, чим вийшов за межі позовних вимог.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За таких обставин відповідно до норм ч. 2 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову частково та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 9 000 грн, щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. 
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення:
Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 9 000 грн, щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 03 жовтня 2022 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова