П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 540/1275/22	
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                     Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И Л А :

16 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просив: 
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування базового місяця травня 2016 року при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 23.05.2016 по 01.03.2018; 
стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 68740,01 грн недоплаченої індексації грошового забезпечення за період з 31.05.2016 по 01.03.2018; 
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок раніше виплаченої індексації ОСОБА_1 з 01.03.2018 по день звільнення з урахуванням абзацу 4, 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та стягнути в його користь 92131,44 грн; 
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 у не нарахуванні та невиплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159; 
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабміну України від 21 лютого 2001 року № 159.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі №540/2482/21 нараховано та виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 23.05.2016 по 01.03.2018, проте під час вказаних дій протиправно застосовано на власний розсуд базовий місяць травень 2016 року, оскільки вірним є застосування січня 2008 року, так як тоді востаннє відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців.
Крім того, відповідачем в порушення абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» не виплачено щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3838,81 грн. в місяць за період з 01.03.2018 по 22.02.2020.
Позивач вказує, що з врахуванням: 
-          розміру індексації 4258,75 грн, яка мала виплачуватися йому в березні 2018 року (прожитковий мінімум станом на березень 2018 – 1762,00 грн помножений на величину приросту індексу споживчих цін станом на березень 2018 року (розрахованих з врахуванням базового місяця січня 2008 року));
-          різниці в підвищенні його грошового доходу в лютому-березні 2018 року – 419,94 грн (8835,30 грн – 8415,36 грн (без винагороди АТО)), 
фіксований розмір індексації, що мав виплачуватися йому з березня 2018 року мав становити 3838,02 грн, оскільки підвищення грошового доходу не перевищило розмір індексації, що мала виплачуватися в березні 2018 року, а тому від 4258,75 грн віднято різницю підвищення грошового доходу 419,94 грн, що відповідає приписам абз. 4,5,6 п. 5 Порядку №1078.
Позивач також вказує на наявність підстав для стягнення на його користь компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року у задоволенні  позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить зазначене рішення скасувати та задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що посада на якій він проходив військову службу створена задовго до травня 2016 року. З посиланням на п. 5, 10-2 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін в його випадку має здійснюватися з січня 2008 року, оскільки саме тоді востаннє переглядалася тарифна ставка (окладу) за посадою, яку займав позивач.
При обґрунтуванні наявності підстав для виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по дату звільнення апелянт посилається на викладені в позовній заяві доводи.
Також вказує, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.
Право на компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. Обґрунтовуючи свої доводи, апелянт також посилається на практику Верховного Суду викладену в постанові від 13.01.2020 у справі №803/203/17.
ВЧ НОМЕР_1 надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити позивачу в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
ОСОБА_1 з 23.05.2016 по 22.02.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 14-16).
Військова частина НОМЕР_1 у період з 23.05.2016 по 28.02.2018 не нараховувала та не виплачувала ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, що мало наслідком його звернення до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 року у справі № 540/2482/21 позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не забезпечення нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 23.05.2016 по 01.03.2018;
зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 23.05.2016 по 01.03.2018;
В решті позову відмовлено.
На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 у справі № 540/2482/21, ВЧ НОМЕР_1 нарахувала та виплатила ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 23.05.2016 по 28.02.2018 у розмірі 2921,79 грн. (2966,28 грн. - 1,5 % військового збору) із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) травень 2016 року (а.с.17-19).
ОСОБА_1 звертався до ВЧ НОМЕР_1 з заявою про здійснення перерахунку раніше виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 23.05.2016 року по день звільнення із застосуванням базового місяця січня 2008 року та виплати недоплаченої індексації грошового забезпечення за період з 23.05.2016 року по день звільнення.
Як зазначає позивач, від відповідача він не отримував доплати індексації грошового забезпечення за період з 23.05.2016 по день звільнення із застосуванням базового місяця січня 2008 року.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ретроспективне поширення дії п.5 Порядку № 1078 (в редакції постанови № 1013) в частині визначення індексу споживчих цін за 1 або 100 % (фактично базового місяця) із прив`язкою до встановлення посадових окладів постановою № 1294, яка почала діяти за 8 років до зміни відповідного правового регулювання щодо встановлення такого індексу, є необґрунтованим та суперечить дії правових норм в часі. Відповідачем обґрунтовано на підставі діючого в той час законодавства було встановлено базовий місяць травень 2016 року для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 23.05.2016 року по 28.02.2018 року, оскільки саме в травні 2016 року позивач був зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.
Оскільки суд прийшов до висновку, що застосування січня 2008 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу за період з 23.05.2016 року по 28.02.2018 року є безпідставним, тому наданий розрахунок фіксованої індексації відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, не ґрунтується на вимогах законів, що регулюють спірні правовідносини.
У суду відсутні підстави вважати, що позивач набув право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабміну України від 21 лютого 2001 року № 159.
Судова колегія не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Предмет спірних правовідносин стосується визначення належного базового місяця для обрахунку індексації позивача, оскільки це має виключне значення для захисту його порушеного права.
Стосовно справ з подібними правовідносинами, то Верховний Суд у своїй практиці указував на те, що повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.
Зазначені висновки Суд виклав у постановах від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а, від 26.01.2022 у справі № 400/1118/21, від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20, від 09.06.2022 у справі № 600/524/21-а.
Розтлумачивши пункти 2, 5 Порядку № 1078, у згаданих справах № 400/1118/21 і № 420/3593/20 Верховний Суд указав, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Одночасно з цим, Суд зазначив, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Зрештою на основі аналізу наведених норм Суд дійшов висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Правовідносини у наведених справах і у цій справі є подібними, а відтак указаний висновок є релевантним до цієї справи.
У цьому контексті колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
Указана постанова була чинна з 01.01.2008 до 01.03.2018.
Судова колегія звертає увагу, що з січня 2008 року посадовий оклад за посадою, яку займав позивач не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.
Отже, відповідно до положень Порядку № 1078, саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 23.05.2016 по 01.03.2018.
З огляду на вказане та з метою ефективного захисту порушеного права позивача на отримання в повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 23.05.2016 по 01.03.2018, колегія суддів дійшла висновку про необхідність визначення січня 2008 року базовим місяцем для обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за вказаний період, що підтверджує вірність доводів апелянта щодо допущених відповідачем протиправних дій.
Щодо вимоги позивача стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 68 740,01 грн. недоплаченої індексації грошового забезпечення за період з 23.05.2016 по 01.03.2018 у вигляді визначеної суми, то судова колегія зазначає, що розрахунок суми індексації грошового забезпечення за вказаний період з застосуванням січня 2008 року як базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача, як органу, який нараховує та здійснює виплату грошового забезпечення, тому визначення розміру індексації грошового забезпечення, яка підлягає виплаті позивачу належить до компетенції відповідача.
Встановивши факт невиконання відповідачем вимог закону щодо застосування січня 2008 року, як базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення, суд не може підміняти відповідача, здійснюючи такий розрахунок замість відповідача.
Проте, якщо позивач не погодиться із здійсненим відповідачем на виконання рішення суду розрахунком індексації грошового забезпечення, то він може оскаржити такий розрахунок в адміністративному або судовому порядку. 
Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Судова колегія вважає, що ефективний захист порушеного права позивача буде забезпечено шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 23.05.2016 по 01.03.2018 з врахуванням виплачених сум із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Щодо наявності підстав для виплати індексації позивачу у визначеному розмірі в період з 01.03.2018 з врахуванням приписів абз. 4, 6 п.5 Порядку №1078 судова колегія зазначає наступне.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений    постановою Кабміну України від 17.07.2003 № 1078    (далі - Порядок № 1078).
Відповідно до п.5 Порядку №1078 (в редакції станом на 01.03.2018) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1   цього Порядку.
Враховуючи приписи абз. 1, п. 5 Порядку №1078 вбачається, що підставою для прийняття індексу споживчих цін за 1 або 100 (фактично визначення базового місяця) є підвищення окладів особи. 
З 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабміну України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.
Таким чином, для оскаржуваного періоду з 01.03.2018 по 08.01.2019 включно індекс споживчих цін за 1 або 100 є встановленим в березні 2018 року.
Враховуючи приписи абз. 2, п.5 Порядку №1078, ст. 4 Закону України № 1282-XII, офіційні дані, що містяться на сайті Державної служби статистики України щодо індексів споживчих цін, то лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% перевищено для військовослужбовців. 
Разом з тим, підвищення тарифних ставок (окладів) та прийняття значення індексу споживчих цін у березні 2018 року за 1 або 100 відсотків не спростовують, що позивач має право на отримання виплати індексації в розмірі, який має бути встановлено відповідно до приписів абз. 4, 6 п.5 Порядку №1078.
Проаналізувавши абз. 3-5 п.5 Порядку №1078, судова колегія вбачає, що вони здійснюють правове регулювання виплати індексації за тих чи інших умов конкретно в місяці підвищення грошового доходу, яким за обставинами даної справи є березень 2018 року.
При цьому, згідно абз. 6 п. 5 Порядку №1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1   цього Порядку.
Зазначена норма свідчить про те, що у випадку позивача, якщо розмір підвищення його грошового доходу в березні 2018 року не перевищив суму індексації, що мала скластися в цьому місяці, то визначена сума індексації (як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу), має продовжуватися йому виплачуватися до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців або до дати звільнення його зі служби.
Підсумовуючи, вірне вирішення спірних правовідносин вимагає встановити співвідношення розміру підвищення грошового доходу позивача в лютому-березні 2018 року (всіх складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру) та суму індексації, що мала скластися в березні 2018 року.
Разом з тим, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення, а тому визначення його розміру в лютому 2018 року для встановлення вірного співвідношення підвищення грошового доходу в березні 2018 року буде залежати від здійснення відповідачем на виконання даного рішення суду вищезазначеного обов`язку по обрахунку позивачу індексації грошового забезпечення за період з 23.05.2016 по 01.03.2018 із застосуванням січня 2008 року, як базового місяця для розрахунку індексації.
Тобто, обов`язок відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року у визначеному розмірі може виникнути лише після проведення відповідачем розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 23.05.2016 по 01.03.2018 із застосуванням січня 2008 року, як базового місяця для розрахунку індексації, а тому в задоволенні даної частини позовних вимог слід відмовити через їх передчасність.
В частині вимог щодо визнання протиправними дій та зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення судова колегія зазначає наступне.
Згідно із статтею 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-III, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
За змістом статті 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З аналізу норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:
1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;
2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);
3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);
4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;
5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.
Системний аналіз норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що індексація є складовою грошового забезпечення та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.
Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року №21-2003а16, Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі №810/1092/17 та від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17.
Колегія суддів Верховного Суду, розглядаючи справу №240/11882/19, вказала, що враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 12 січня 2018 року, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 12 січня 2018 року. Так, у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.
Суд при розгляді цієї справи не вбачає підстав для відступу від викладеної вище правової позиції та вважає, що наведені правові норми, якими врегульовані спірні в цій частині правовідносини, підлягають саме такому застосуванню, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо компенсації втрати частини доходів.
Крім того, аналогічна позиція уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 04.04.2018 у справі № 822/1110/16, у постанові від 20.12.2019 у справі №822/1731/16, у постанові від 13.03.2020 у справі № 803/1565/17.
Додатково судова колегія звертає увагу, що відповідачем дій щодо нарахування компенсації не вчинено, а тому підстав для визнання їх протиправними немає.
При задоволення позовних вимог щодо компенсації втрати частини доходів достатнім є встановлення відповідного обов`язку для відповідача, оскільки це ефективно та достатньо захистить порушене право ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 3, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням правових висновків суду апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 21 лютого 2022 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст. ст. 9, 310, 315, 317, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -    задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року скасувати з ухваленням постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо застосування базового місяця травня 2016 року при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) за період з 23.05.2016 по 01.03.2018.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )  нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 23.05.2016 по 01.03.2018 з врахуванням виплачених сум із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабміну України від 21 лютого 2001 року № 159.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко