ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/10086/22	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І. 	
Провадження № 33/817/469/22 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ст. 164 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Чапаєва Р.В., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.164 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в користь держави в розмірі 17 000 грн.
Як визнав суд, 29.07.2022р. №0003902, водій ОСОБА_1 29 серпня 2022 р. близько 11 години в м. Тернополі по вул. Микулинецькій автомобілем марки «Део» номерний знак НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів як таксі, не оформлений як суб`єкт господарювання, чим порушено вимоги п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ст. 19 ГК України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП. 

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою яка підлягає скасуванню.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, зазначає, що господарською діяльністю із перевезення пасажирів не займається і послуг таксі не надає.
Звертає увагу, що його автомобіль не має будь-яких зовнішніх ознак таксі, визначених статтею1 Закону України “Про автомобільний транспорт”.
Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про здійснення ним перевезень пасажирів систематично і за винагороду, що є ознаками господарської діяльносмті 
Вважає, що в суду не було достатніх підстав вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ст.164 КУпАП.
Просить скасувати Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року та закрити провадження у справі.
       Заслухавши апелянта особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Чапаєва Р.В., які підтримали подану апеляційну скаргу і, з мотивів викладених у ній, просять скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, як визначено ст.245 КупАП, є своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.
За змістом ч. 1 ст.164 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
       Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.
       Згідно ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.
       Згідно ст.42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
       У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №2 “Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності” Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
       Згідно зі ст.20 ч.1 Закону України “Про ліцензування видів господарської діяльності” від 02.03.2015 року №222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.
Оскільки норма ст.164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково повинна бути вказівка на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку — Закону України “Про ліцензування видів господарської діяльності” від 02.03.2015 року №222-VIII.
       Як слідує із змісту протоколу № 0003902 від 29.0.2022 року, в ньому зазначено лише, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів, як таксі без відповідних дозвільних документів, а саме без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, та без відповідної ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності. Проте, відповідні норми закону, що регулюють заняття господарською діяльністю з перевезення пасажирів, які саме порушив ОСОБА_1 і у чому це виразилося, в протоколі не вказано.
       Крім того, в протоколі не конкретизовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, оскільки не зазначено яким чином ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів; не відображена систематичність його дій по здійсненню господарської діяльності, що є обов`язковою ознакою вищевказаного адміністративного правопорушення, а також відсутня інформація щодо оплати наданих ним послуг, що унеможливлює встановити мету суб`єкта господарювання щодо отримання прибутку.
       Тому, даний протокол про адміністративне правопорушення, на який суд першої інстанції зіслався як на доказ вини ОСОБА_1 , не може вважатися доказом в контексті положень ст.251 КУпАП.
       Наявність фотознімка, якими місцевий суд також обґрунтував свій висновок про винуватість ОСОБА_1 , не доводить того, що ОСОБА_1 займається господарською діяльністю систематично та отримує прибуток від перевезення пасажирів.
       Фактично, наявний у матеріалах справи фотознімок автомобіля, з урахуванням відсутності будь-яких інших доказів вини особи, немає жодного доказового значення. 
       З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, за якою його Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області притягнуто до адміністративної відповідальності.
За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
       Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. За таких обставин, провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

       На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 — задовольнити.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП — скасувати.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП — закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя