Справа № 344/3376/22 
Провадження № 33/4808/636/22 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 27.09.2022 року щодо нього,

                               в с т а н о в и в :
Цією постановою                         ОСОБА_1 , 
        ІНФОРМАЦІЯ_1  
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. 
ОСОБА_1  визнаний винуватим у тому, що він 18.02.2022 року о 11 год. 40 хв., в м.Івано-Франківську на вул. Мазепи, 168, керував автомобілем Пежо 3008 н.з оз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу “Драгер” в присутності двох свідків,чим порушив вимоги п.2.9“а” ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що суд в своїй постанові не взяв до уваги його доводи, а постанова суду відповідає тільки протоколу, а вданому правопорушенні відсутня як об`єктивна так і суб`єктивна сторона правопорушення. Зазначає, що він в алкогольному сп`янінні не керував транспортним засобом. Ставить під сумнів законність процедури проведення огляду працівниками поліції на стан алкогольного сп`яніння, оскільки згоди його з результатами огляду технічного приладу не було. На думку апелянта протокол складений з порушеннями, йому не пропонувалося пройти огляд в медичному закладі, що підтверджується відеозаписом події. Даних про сертифікацію технічного приладу, яким освідували його в матеріалах справи немає. Стверджує, що відеозапис події є неповний та не безперервний. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо нього закрити.
Апеляційний розгляд проведено без участі захисника за згодою апелянта ОСОБА_1 .
З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення апелянта про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо  ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню.
В діях  ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
При незгоді правопорушника з протоколом і запереченні вини, суд повинен ретельно перевіряти всі доводи й докази у справі.
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, даних про вручення якого в матеріалах справи немає. ОСОБА_1 заперечив таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення її до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що  ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Як убачається з відеозапису події, даних про те чи погодився ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та пройти огляд в медичному закладі немає. Апелянт заперечив таке роз`яснення і він скористався б таким правом. Таке порушення є істотним порушенням ст.266КУпАП та вимог спеціальної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і в силу ст. 266 ч.5 КУпАП вказує на недійсність проведеного його огляду.
Сумніви апелянта в правильності показника алкотестера слід визнати обгрунтованими, оскільки у справі немає документа про підтвердження його належної повірки. Всі сумніви слід трактувати на користь правопорушника відповідно до ст. 62 Конституції України.
Сумнівним є причина зупинки водія, яка має відповідати ЗУ «Про дорожній рух» та ПДР. У справі немає документального підтвердження правомірності такої зупинки водія, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підставу вважати, що всі здобуті після цього дані є недопустимими доказами.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду – скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 27.09.2022 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                Б.М. Гриновецький