КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  
 
Справа № 2604/8818/12                                                                       Головуючий у 1-й інст. - Марфіна Н.В.
Апеляційне провадження  22-ц/824/8861/2022                                        Доповідач - Рубан С.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
         27 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                   головуючого судді         Рубан  С.М.
                                   суддів                    Заришняк Г.М., Кулікова С.В.
                                             при секретарі             Загородній С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 03 червня 2022 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство « Дельта Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
У липні 2021  року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просило «Замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у виконавчих провадженнях з виконання виконавчих листів №2604/8818/12, виданих 13.02.2013 року на рішення Дніпровського районного суду міста Києва про стягнення солідарно з  ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договром №49.4.1/109/07-А від 05.10.2007 року». 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 червня 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено.
Замінено сторону виконавчого провадження стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів №2604/8818/12, виданих Дніпровським районним судом міста Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 116 556 грн 12  коп. та судовий збір в сумі 1 285 грн 56 коп. та 420 грн  витрат на розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр», а всього на загальну суму 118 261 грн  68 коп.
Не погоджуючись з ухвалою суду, 08 липня 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження залишити без розгляду та повернути заявникові.
 
Посилається на те, що ОСОБА_1 починаючи з 2013 року не проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , її місце реєстрації АДРЕСА_2 , а суд надсилав повістки саме на попередню адресу, тому суд не належним чином повідомив.
 
Крім того посилається на те, що на судове засідання яке було призначено на 03 червня 2022 року ОСОБА_5 суд першої інстанції не викликав.
 
Посилається на те, що  із змісту ухвали вбачається, що суд першої інстанції не досліджував докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором №1405/к купівлі - продажу майнових прав від 17 травня 2019 року на час або після його укладення, тобто, доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язаннь за цим договором. 
 
          Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.
       В судовому засіданні  представник ОСОБА_1  - ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив задовольнити.
       Інші учасники  справи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
        Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.
 Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції виходив з того, що 17 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір купівлі продажу майнових прав (а.с. 4-7).
    Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.
Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;
3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;
4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;
5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;
6) як розподілити між сторонами судові витрати;
7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;
8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).    
 
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та апеляційним судом перевірено, що  20 травня 2010 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до  ОСОБА_5 , ОСОБА_4  про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 ,  ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 116 556 грн 12 коп.,та судовий збір в сумі 1 285 грн 56 коп., та 420,00 грн. витрат за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр», а всього на загальну суму 118 261 грн 68 коп. (а. с. 146-148, т.1).
          Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задоволено. 
         Замінено сторону виконавчого провадження стягувача Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк»  на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» по виконанню виконавчих листів № 2604/8818/2012 виданих 13.02.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 118 261  грн 68 коп. (а.с.175, т.1).
           17 травня 2019 року між Публічним акціонерним банком «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір купівлі - продажу майнових прав, предметом якого є перехід (відступлення) прав вимоги. (а.с.4-7, т.2).
 
          Згідно  Додатку №1 до Договору №1405/к купівлі - продажу майнових прав від 17.05.2019 року, ПАТ «Дельта Банк» передав, а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право вимоги за кредитним договором №49.4.1/109/07-а від 05 жовтня 2007 року, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_5 (а.с.9, т.2).
              Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
         Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
            Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
      За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
       Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
      Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
      У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, а тому припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
       Виходячи із змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
       Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.
       Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
      Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
              Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
       ( Постанова Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10).
       Відповідно до статті 129-1 Конституції України  судове рішення є обов`язковим до виконання.
       Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
         Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження 61-39193св18).
Як вбачається з матеріалів справи, заявником були подані до суду першої інстанції належні та допустимі докази на підтвердження того, що у спірних правовідносинах відбулася заміна стягувача, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви та заміну стягувача його правонаступником.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не досліджував докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором № 1405/к купівлі - продажу майнових прав від 17 травня 2019 року на час або після його укладення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення № Т284003835 від 16 травня 2019 року про оплату майнових прав у розмірі 1 876 337 грн 01 коп.(а.с.8, т.2).
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо   задоволення  заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.
Звертаючись до суду із апеляційною скаргою скаржником вказується на порушення порядку розгляду заяви та  порушення норм процесуального права.
 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у  липні 2021  року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
 
21 лютого 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва призначено 
судове засідання на 04 березня 2022 року на 09 год 30 хв. (а.с.30).
 
        04 березня 2022 року секретарем Дніпровського районного суду м. Києва Булгаковою Є.І. складено довідку про те, що у зв`язку з перебуванням судді у відпустці розгляд  справи призначено на 03 червня 2022 року, однак у довідці зазначені інші учасники справи.(а.с.33).
 
       З протоколу судового засідання від 03 червня 2022 року вбачається, що учасники справи в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, тому суд першої інстанції вважав за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, однак у протоколі судового засідання вказані інші учасники справи. (а.с.34).
 
        03 червня 2022 року постановлено ухвалу суду.
Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
 
Відповідно до ч.3  ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.ч.4, 5 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повітками про виклик; судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в  судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно.
 
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
 
Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
 
21 лютого 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва призначено 
судове засідання на 04 березня 2022 року на 09 год 30 хв., однак матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про судове засідання.
 
Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про судове засідання призначене на 03 червня 2022 року, оскільки в матеріалах справи відсутня судова повістка про виклик до суду.
 
Крім того, у довідці від 04 березня 2022 року та протоколі судового засідання від 03 червня 2022 року зазначені інші учасники справи.
 
Таким чином, виходячи з матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів  того, що  ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про судові засідання призначені на 04 березня 2022 року на 09 год 30 хв., та  на 03 червня 2022 року,  що свідчить про порушення судом норм процесуального права.
 
         Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
         Враховуючи вищевикладені обставини колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом обов`язкових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, оскільки суд допустив порушення норм процесуального права.
         Враховуючи вищевикладене ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.
          Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.
 
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 03 червня 2022 року  - скасувати, ухвалити нову постанову наступного змісту.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - задовольнити.
Замінити сторону виконавчого провадження стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів №2604/8818/12, виданих Дніпровським районним судом міста Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 116 556 грн 12  коп. та судовий збір в сумі 1 285 грн 56 коп. та 420 грн  витрат на розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр», а всього на загальну суму 118 261 грн  68 коп.
 
       Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
            Повний текст постанови складено 20 жовтня  2022 року.
 
              Головуючий            
 
              Судді