ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2022 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи № 510/3270/21
Апеляційне провадження № 22-ц/813/7004/22
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач), 
суддів - Сєвєрової Є.С., Вадовської Л.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1   на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Пушкарського Д.В., 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с.3). 
В обґрунтування позову посилалася на те, що вона та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2001 року.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти мешкають з нею та перебувають на її отриманні.
Одруження з відповідачем виявилося невдалим, в них різні погляди на сімейне життя, шлюбні стосунки. Втратили взаємну повагу, у зв`язку з чим шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться, проживають окремо, стали один для одного чужими людьми. Фактично сім`я розпалася і її збереження неможливо, тому що між ними склалися вкрай неприязні стосунки. Примирення також вважає неможливим, так як подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам їхніх дітей. 
Посилаючись на викладене,  ОСОБА_2 просила задовольнити її позов.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, що оскаржується
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03 лютого 2022 рокупозов задоволено та розірвано шлюб між сторонами (а.с.26-27).

Доводи та вимоги особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати частковота ухвалити нове рішення про задоволення його зустрічного позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції жодним чином не вказав про його зустрічну позовну заяву, не розглянув письмові докази за його позовом (а.с.35-36). 
Правом відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористалася.

Позиція апеляційного суду
Відповідно до правил ч.13ст.7, ч.1ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Задовольняючи позов суд керувався ст.ст.24,56, ч.2ст.112 СК України та виходив з того, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, виходячи з принципу добровільності шлюбу та прав кожного з подружжя припинити шлюбні відносини
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду.

Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що 17 листопада 2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, зареєстрований Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №422 (а.с.7).
Від шлюбу сторони маютьповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,9).
Позивач зазначила, що фактично сім`я розпалася і її збереження неможливо, тому що між ними склалися вкрай неприязні стосунки(а.с.3). 
Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с.23)
Відповідач в судовому засіданні суду першої інстанції проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с.24-25).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3,4ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до положень ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2018 року у справі № 569/458/18. 
Установивши, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  фактично не оскаржує факт розірвання шлюбу та можливість збереження шлюбу з позивачкою, а обґрунтовує необхідність скасування судового рішення,посилаючись на те, що суд першої інстанції не вказав про подану ним зустрічну позовну заяву, не об`єднав в одне провадження з первісним позовом, не розглянув письмові докази.
Дані доводи апелянта колегією суду не приймаються до уваги з огляду на таке.
Встановлено, що протокольною ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 03 лютого 2022 року відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті поданому у цьому судовому засіданні зустрічного позову про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя, встановлення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та направлено зустрічний позов до канцелярії суду для загального розподілу (а.с.24-25).
Статтею 353 ЦПК України не передбачено оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову в прийнятті зустрічного позову окремо від рішення суду, тому ОСОБА_1 не був позбавлений права, відповідно до ч.2ст.353 ЦПК України, включити свої заперечення на ухвалу, в апеляційну скаргу на рішення суду.
Разом з тим, всупереч правилам ст.356 ЦПК України, в мотивувальній частині апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції не зазначено в чому полягає незаконність і необґрунтованість зазначеної ухвали суду, а в прохальній частині апеляційної скарги не міститься вимога про те, яке судове рішення має прийняти апеляційний суд щодо ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 03 лютого 2022 року.
Виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, який закріплений у ст.13 ЦПК України, тавимог ч.1ст.367 ЦПК України, згідно якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд не дає оцінку законності та обґрунтованості ухвали суду про відмову в прийнятті зустрічного позову.
Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, поділ майна, виділення майна в натурі ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17 березня 2022 року залишена без руху. Ухвалою суду від 04 травня 2022 року, у зв`язку з невиконанням недоліків позовної заява, вона визнана неподаною та повернута заявнику (а.с.65,66). 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Викладені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновків щодо незаконності і неправильності судового рішення.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
З огляду на положення ст.141 ЦПК України розподіл судових витрат у разі відмови у задоволенні вимог покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст.268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1   залишити без задоволення.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:
   
Судді