ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 333/6805/21	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на додаткове рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2022 року (суддя Наумова І.Й) у справі №333/6805/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, Інспектора ВБДР БПП м. Кременчук Рогового Романа Григоровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 

                                                                ВСТАНОВИВ:

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, Інспектора ВБДР БПП м. Кременчук Рогового Романа Григоровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задоволено, а саме:
постанову серії БАА №560254 від 15.09.2021 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка прийнята інспектором ВБДР БПП м. Кременчук Роговим Романом Григоровичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст.122  та ч.2 ст.122 КУпАП    у розмірі 510 грн. – скасовано;
справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.122  та ч.2 ст.122 КУпАП - закрито.
Також, судом стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтвській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача судовий збір у розмірі 454 гривні.
22 червня 2022 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя від представника позивача – адвоката Борисенкова Віталія Сергійовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по цій справі, в якій заявник просив стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн.
01 липня 2022 року Департамент патрульної поліції подав до суду першої інстанції заяву про відмову в задоволенні вимог позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу. За позицією відповідача заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, з розміром адміністративного стягнення у вигляді штрафу, оскаржуваного позивачем. Окрім 
того, відповідач посилався на те, що докази на підтвердження витрат подані представником позивача з порушенням строку, передбаченого  КАС України.
Додатковим рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2022 року заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу по цій справі та заяву представника відповідача Департаменту патрульної поліції про відмову в задоволенні заявлених позивачем судових витрат  задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу грошові кошти у розмірі 1000,00 грн. 
В іншій частині заявлені вимоги  представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу залишено без задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з наданням останньому правничої допомоги адвокатом, з огляду на надані докази, суд першої інстанції встановив, що в межах цієї справи позивачу надані правові послуги у вигляді складання позову та подання його до канцелярії (вартість 5500,00 грн.), та складання відповіді на відзив (вартість 1000,00 грн.). 
Щодо витрат на складання відповіді на відзив у сумі 1000,00 грн., суд вказав, що її зміст, по суті, дублює обставини, викладені в позові. Крім цього, укладеним договором про надання правничої допомоги не передбачено надання таких послуг як складання відзиву, а також не визначено вартість таких послуг.
З цих підстав, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог представника позивача про стягнення цих витрат з відповідача.
Щодо витрат на складання позову та подання його до канцелярії у сумі 5500,00 грн., то суд вказав, що така сума витрат є неспівмірною зі складністю справи, незначною сумою адміністративного штрафу, який оскаржується позивачем, та наданими адвокатом послугами. Врахувавши такі принципи як співмірність, обґрунтованість та пропорційність, взявши до уваги заяву відповідача, яка по суті є заявою про зменшення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу, у вигляді складання позову та подання його до суду, підлягають зменшенню, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати в сумі 1000,00 грн.   
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої  інстанції, позивач, через уповноваженого представника, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.
Окрім того, скаржник порушує питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, надану під час апеляційного оскарження судового рішення, в розмірі 5000,00 грн. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 6500,00 грн. був обґрунтований позивачем належними та допустимими доказами, необхідна сукупність яких визначена як КАС України, так і сформованою судовою практикою. Звертає увагу, що у договорі про надання правничої допомоги, укладеному між позивачем та адвокатом, розмір гонорару адвоката за кожну процесуальну дію і кожен процесуальний документ визначено у вигляді фіксованої суми, тобто без урахування кількості витраченого адвокатом часу. А тому, за позицією представника позивача, є очевидним, що компенсації на користь позивача підлягає щонайменше сума у 5500,00 грн., сплачена адвокату за складання позовної заяви. Вказана сума є погодженою сторонами договору і не підлягає зменшенню. Крім цього, скаржник висловлює незгоду із твердженнями суду першої інстанції, що зміст відповіді на відзив дублює обставини, викладені в позові, зазначаючи, що їх текст є повністю різним.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС  України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому  статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно зі  статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З аналізу положень  статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України  вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що з метою отримання правової допомоги позивача укладено договір про надання професійної правової допомоги від 12.05.2021 р. з адвокатом Борисенковим В.С.
Відповідно до договору про надання професійної правової допомоги від 12.05.2021 р., сторони (адвокат Борисенков В.С. та Бережний В.С.) домовилися, що професійна правова допомога, яка надається за цим договором буде полягати, в тому числі, в складанні позовної заяви та інших документів правового характеру. Відповідно до п. 4.1, п. 4.2. Договору, отримання винагороди Адвокатом за надання професійної правової (правничої) допомоги здійснюється у формі гонорару, розрахованого, виходячи з наступних критеріїв: вартість написання позовної заяви складає 5500,00 (п`ять тисяч п`ятсот) грн.; вартість явки Адвоката до приміщення суду з метою участі у одному судовому засіданні, а також з метою вчинення будь-якої процесуальної дії, не залежно від тривалості судового засідання, а також від того, чи відбулось фактично заплановане судове засідання чи було вчинено процесуальну дію 1000,00 (одна тисяча) грн.; вартість явки до приміщення суду з метою ознайомлення з матеріалами справи, за умови, що така процесуальна дія є об`єктивно необхідною 1000,00 (одна тисяча) грн.; вартість звернення із одним адвокатським запитом в інтересах Клієнта 500,00 грн. Остаточний розрахунок між Сторонами проводиться на підставі акту приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання професійної правової (правничої) допомоги, а також у формі гонорару за вчинення окремих процесуальних дій та за результатом розгляду справи в суді.
Згідно детального опису послуг, наданих адвокатом Борисенковим В.С., позивачу, акту приймання-передачі наданих послуг за вищевказаним договором від 12.05.2021р.; квитанції №2022/06/16 про оплату послуг адвоката від 16.06.2022р., адвокатом Борисенковим В.С. позивачу, в межах цієї справи, були надані правові послуги у вигляді складання даного позову та подання його до канцелярії, вартістю 5500,00 грн., складання відповіді на відзив, вартістю 1000,00 грн., а позивачем дані послуги загальною вартістю 6500,00 грн., оплачені 16.06.2022р., що підтверджується квитанцією №2022/06/16.
Вказані суми позивач просив стягнути з відповідача як витрати, понесені в зв`язку з наданими послугами професійної правової (правничої) допомоги.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу з огляду на таке.
Відповідно до  статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тобто, взаємовідносини між адвокатом та клієнтом щодо надання правничої допомоги, визначаються укладеним договором, в якому повинні бути відображені його істотні умови, зокрема, перелік послуг, які надаються та їх вартість, визначена в сталій формі чи в залежності від обсягу послуг чи часу витраченого на їх надання.
У спірному випадку Договором, укладеним між позивачем та Адвокатом, визначено вид послуг, які надаються, їх вартість (гонорар адвоката).
Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що такого виду послуги, як складання відповіді на відзив, укладеним Договором не передбачено, як не передбачено і вартість такої послуги.
Оскільки умовами договору не визначено такої послуги та її вартості, то суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат у розмірі 1000,0грн., які пов`язані із складанням відповіді на відзив.
В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що хоча конкретно такої послуги договором і не передбачено, але договором визначено такі послуги та їх вартість як вчинення будь-якої процесуальної дії.
З приводу таких аргументів позивача слід зазначити те, що дійсно договором передбачено такі послуги як «вчинення процесуальних дій», визначено і вартість таких послуг, але такі послуги пов`язані виключно з явкою адвоката до приміщення суду (участь в судовому засіданні або вчинення будь-якої процесуальної дії).
Оскільки в опису наданих послуг йдеться про складання відповіді на відзив, що не пов`язано з явкою адвоката до суду, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення на користь позивача 1000,0грн., як вартості послуги щодо складання відповіді на відзив.
Погоджується суд апеляційної інстанції і з висновком суду першої інстанції щодо застосування принципу співмірності при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача. 
Так, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій  статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6,7  статті 134 КАС України).
Отже, принцип співмірності витрат підлягає застосуванню в незалежності від того, чи визначено розмір гонорару адвоката в сталій формі чи ні ( в залежності від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача). Такий принцип не може бути застосований судом лише у випадку відсутності відповідного клопотання сторони щодо неспівмірності заявлених до відшкодування витрат.
У спірному випадку суд першої інстанції, з огляду на заяву відповідача, яка по суті є заявою про зменшення витрат на правничу допомогу, враховуючи предмет спору в цій справі, незначну суму штрафу, який оскаржується позивачем, дійшов правильного висновку про неспівмірність заявленої до стягнення суми 5500,0грн. із складністю справи, оскільки складення позову, виходячи з предмету спору, підстав заявленого позову, не потребує значного часу, як не потребує необхідності і будь-яких спеціальних (специфічних) знань чи навичок для складення позову такої категорії.
Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши умови укладеного договору про надання правової допомоги, оцінивши у контексті названих процесуальним законом критеріїв співмірності, зазначений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для часткового стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2022 року у справі №333/6805/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 18.10.2022
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк