ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року	Львів	Справа № 460/13722/22 пров. № А/857/14805/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді –                                                Шевчук С.М.,
суддів –                                                                     Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року  (рішення ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у м. Рівне судом у складі головуючого судді Зозулі Д.П., дата складення повного тексту рішення суду- 22 червня 2022 року) у справі №460/13722/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області     про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, суд – 
                                                 В С Т А Н О В И В :
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яким просив:
визнати протиправним та скасувати рішення про відмову із призначенні пенсії згідно з ст.114 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язати зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 період робіт з 16.07.1985 по 01.04.1986; з 01.04.1986 по 01.05.1986, з 01.05.1986 по 01.04.1987, з 01.04.1987 по 01.04.1988, з 01.04.1988 по 24.07.1989, з 31.07.1989 по 16.12.1991;
зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно з ст.114 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  з 14 лютого 2022 року.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року  адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яка полягає у не зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, а саме: 16.07.1985 по 24.07.1989 в Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірськошахтного обладнання  «Спецшахтмонтаж»  Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля  «Карагандауголь»  та з 31.07.1989 по 16.12.1991 у (ОТМ) шахта  «Тантекська».
Визнано протиправним та  скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку з 14.02.2022.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 період його роботи з 16.07.1985 по 24.07.1989 в Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірськошахтного обладнання  «Спецшахтмонтаж»  Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля  «Карагандауголь»  та з 31.07.1989 по 16.12.1991 у (ОТМ) шахта  «Тантекська»  та призначино ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до  ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  з 14 лютого 2022 року.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На обґрунтування апеляційних вимог відповідач посилається на те, що для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  позивачу необхідно мати 12 років 6 місяців пільгової роботи на посадах, віднесених до Списку №2. Однак відповідачем не зараховано до пільгового стажу періоди роботи позивача з 31.07.1989 по 16.12.1991, з 16.07.1985 по 24.07.1989, у зв`язку з не підтвердженням необхідними та належним чином оформленими документами. Вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4  статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі  КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Про розгляд апеляційної  скарги сторони повідомлені шляхом надіслання копій ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду  на електронну адресу відповідача та на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14.02.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
21.02.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській  області №172850013555 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком згідно зі ст.114 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказано, що згідно з наданими документами та даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж ОСОБА_1 складає 38 років 09 місяців 20 днів. До страхового стажу позивача не зараховано період військової служби з 29.10.1981 по 26.10.1983, оскільки дата призиву на військову службу у військовому квитку НОМЕР_1 написана чорнилом іншого кольору. До пільгового стажу за Списком №1 не зараховано період з 31.07.1989 по 16.12.1991 через невідповідність довідки Додатку 5 Порядку №635, відсутні номер та дата видачі довідки, окрім того зазначено, що працював старшим механіком, зайнятим на підземних роботах 50% і більше робочого часу, тому необхідні відомості про фактично відпрацьовані дні під землею; період з 16.07.1985 по 24.07.1989 через відсутні документи про особливий характер роботи заявника та відсутність відомостей про ліквідацію підприємства або визначення правонаступника "Спецшахтмонтаж" Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля  «Карагандауголь»  для зарахування пільгового стажу на засіданні Комісії.
Листом від 28.03.2022 Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області надіслало  вказане рішення ОСОБА_1 та повідомило про відсутність підстав для призначення пенсії.
Вважаючи протиправною відмову відповідачів у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що стаж позивача у (ОТМ) шахти  «Тантекська»  з 31.07.1989 по 16.12.1991 та з 16.07.1985 по 24.07.1989 в Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірськошахтного обладнання  «Спецшахтмонтаж»  Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля  «Карагандауголь»  підтверджено як записами в трудовій книжці, так і відповідними довідками роботодавців, а відтак, відповідачем протиправно не зараховано вказані періоди роботи позивача до пільгового стажу.
Суд вважав, що позивач не може бути позбавлений свого права на зарахування до стажу вказаних періодів роботи через невідповідність довідки чи відсутністю необхідних відомостей у зв`язку з ліквідацією підприємства, тобто у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які він не може вплинути. Окрім того, у позивача відсутня будь-яка можливість в інший спосіб підтвердити вказаний стаж роботи. Зі свого боку, позивач вчинив всі необхідні для призначення пенсії дії та надав усі необхідні для цього документи.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області слід зобов`язати: зарахувати до стажу позивача спірні періоди роботи та призначити останньому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.2 ст.114 №1058-ІV.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Законом України № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).
Згідно п. 2 Розділу Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;
б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Згідно із ч.1 та ч.2  ст.114 Закону №1058-IV  право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм  статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 №1058-IV працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої  статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника (далі - Порядок № 18-1).
Згідно п. 2 цього Порядку, його дія поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи.
Відповідно до п. 3 даного Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).
Судом встановлено, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пільгової пенсії, до якої додав: трудову книжку, архівну довідкою філіалу по особистому складу вугільної галузі комунального державного закладу «Державний архів Карагандинської області» №112 від 27.02.2020 «Про наявність даних на ОСОБА_1 », архівну довідку Комунального державного закладу «Державний архів м. Шахтинськ» № 2-14/145 вiд 06.03.2020 «Про стаж роботи ОСОБА_1 », архівну довідку Комунального державного закладу «Державний архів м. Шахтинськ» № 2-14/145 від 06.03.2020 року «Про заробітну плату ОСОБА_1 », уточнюючу довідку шахти «Тентекська» про особливий характер роботи та умови праці.
У межах спірних правовідносин до пільгового стажу позивача не зараховані період роботи: з 31.07.1989 по 16.12.1991 через невідповідність довідки Додатку 5 Порядку №635, відсутні номер та дата видачі довідки, окрім того зазначено, що працював старшим механіком, зайняти на підземних роботах 50% і більше робочого часу, тому необхідні відомості про фактично відпрацьовані дні під землею; період з 16.07.1985 по 24.07.1989 через відсутність документів про особливий характер роботи заявника та відсутність відомостей про ліквідацію підприємства або визначення правонаступника "Спецшахтмонтаж" Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля  «Карагандауголь».
З матеріалів справи вбачається, що трудова книжка містить записи про те, що ОСОБА_2 з 01.12.1980 по 23.10.1981 працював у Шахтинському вузлі зв`язку на посаді лінійного монтера третього розряду; з 29.10.1981 по 26.10.1983  проходив військову службу в Радянській Армії; з 12.12.1983 по 01.07.1985  працював у Шахтинському вузлі зв`язку на посаді лінійним монтером п`ятого розряду; з 16.07.1985  прийнятий на роботу Управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірсько-шахтного об`єднання "Спецшахтмонтаж"  Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля  Карагандауголь  на посаду слюсаря і чергового по ремонту гірськошахтного обладнання по третьому розряду на гірномонтажну ділянку шахтного підземного електрообладнання м. Шахтинськ; з 01.04.1986  позивач переведений електрослюсарем черговим і по ремонту гірськошатхтного обладнання 3 розряду гірномонтажної ділянки по монтажу, налагодженню шахтного підземного електрообладнання м. Шахтинськ; 01.05.1986  присвоєно четвертий розряд електрослюсаря чергового і по ремонту гірськошатхтного обладнання 3 розряду гірномонтажної ділянки по монтажу, налагодженню шахтного підземного електрообладнання м. Шахтинськ; 01.04.1987  присвоєно п`ятий розряд електрослюсарем черговим і по ремонту гірськошатхтного обладнання 3 розряду гірномонтажної ділянки по монтажу, налагодженню шахтного підземного електрообладнання м. Шахтинськ; 01.04.1988  у зв`язку з введенням нових тарифних умов оплати праці установлено професію електрослюсаря (слюсаря) чергового по ремонту гірськошахтного обладнання по третьому розряду на гірномонтажній ділянці шахтного підземного електрообладнання м. Шахтинськ;24.07.1989  звільнений по переводу на шахту  «Тантекська»  по видобутку вугілля  «Карагандауголь»  за погодження керівництва; з 31.07.1989 по 16.12.1991  працював у відділі головного механіка старшим механіком  (ОТМ) шахти  «Тантекська».
Вказані записи засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не має, а отже відповідають вимогам пунктів 2.2, 2.4 п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58, а тому є належними доказами в підтвердження стажу та умов роботи позивача.
Доводи апелянта про неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача у зв`язку з наявністю неточностей у довідці та відсутністю необхідних документів є безпідставними, оскільки спірний трудовий стаж позивача підтверджено записами в трудовій книжці, яка містить інформацію щодо роботи та яка є основним документом.
Крім того, колегія суддів вказує на наступне.
На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року,  в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно пункту 4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Отже, дії відповідача стосовно направлення запиту та перевірки інформації, поданої для призначення пенсії, передбачені законодавством та належать до компетенції відповідача.
При цьому,  довідки на підтвердження пільгового характеру роботи позивача  видані не офіційним органом влади іноземної держави, а її господарюючим суб`єктом, який знаходиться поза межами юрисдикції відповідних органів України, через що відповідач може мати обґрунтовані сумніви щодо відповідності змісту такої довідки та вживати передбачені законом заходи щодо їх перевірки.
Однак, наявність сумнівів може бути підставою для перевірки, в ході якої мають бути встановлені обставини, які перешкоджають врахуванню вказаних вище довідок. При цьому, виключно встановлення факту подання недостовірних відомостей, а не виникнення сумнівів і проведення перевірки, є підставою для не врахування довідок.
Проведення відповідачем перевірки довідок, наданих позивачем не може нівелювати відомості самих довідок, оформлених належним чином, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу та одержаної заробітної плати.
Між тим, матеріали справи не містять доказів, що відповідачем здійснено будь-які дії щодо складання та направлення до підприємства, на якому працював позивач, актів-перевірки, як і не містять доказів, що відповідач звертався з запитом до Пенсійного фонду Республіки Казахстан.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що відповідачем не встановлено факту подання позивачем документів, які містять недостовірні відомості, а періоди роботи позивача, зазначені у наданих довідках, узгоджуються із записами в трудовій книжці позивача, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про зарахування до страхового та пільгового стажу позивача спірних періодів роботи.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо  наявності правових підстав для задоволення названого адміністративного позову.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України “Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини” передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування   відсутні.
Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище,  висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,                                    
                                                   П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року  у справі № 460/13722/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос