Справа № 930/918/22
Провадження № 22-ц/801/1852/2022
Категорія: 62
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року	Справа № 930/918/22	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого: Копаничук С.Г.
Суддів: Оніщука В.В., Денишенко Т.О. 
за участю секретаря Литвина С.С. 
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ;
відповідач: Райгородська сільська рада, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Немирівського районного суду від 28.08.2022 року, повний текст якого складений 26.08.2022 року, постановленого у приміщенні того ж суду під головуванням судді Науменка С.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Райгородської сільської ради Немирівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-
В с т а н о в и в :
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Райгородської сільської ради Немирівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , після смерті якої залишилась спадщина - право на земельну частку (пай), площею 2,12 в умовних кадастрових гектарах Спадкоємцями за законом є вона та її сестра ОСОБА_3 . Про існування цієї спадщини їй стало відомо лише у липні 2021 року від працівників Райгородської сільської ради Немирівського району. 02.08.2021 року її сестра ОСОБА_3 подала приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Залишившись єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2   вона звернулась до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим, що сертифікат про право на земельну частку (пай), був виданий спадкодавиці вже після її смерті.
На підставі вищевикладеного, просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком у три місяці з дня набрання рішенням законної сили. 
Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 22.08.2022 року у задоволенні позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а в справі ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог. Вказала, що висновок суду про недоведеність нею факту родинних зв`язків із спадкодавицею є безпідставним. Суд не врахував, що іншого способу продовжити строк для прийняття спадщини окрім за рішенням суду, чинним законодавством не передбачено.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
        Зазначеним вимогам рішення  суду   не відповідає.
Суд встановив, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилась спадщина - право на земельну частку (пай), площею 2,12 в умовних кадастрових гектарах.
Сертифікат про право на вищевказану земельну частку (пай) серії РН №066450 був виданий ОСОБА_2 22.04.2005 року ,тобто уже після її смерті..
Спадкоємицями за законом після смерті ОСОБА_2 були її онуки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . 
02.08.2021 року ОСОБА_3 подала приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. 
Листом Гайсинської державної нотаріальної контори від 10.09.2021 року ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим, що сертифікат про право на земельну частку (пай) був виданий ОСОБА_2 після її смерті. 
Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що з наданих позивачем до матеріалів справи доказів неможливо встановити факт її родинних відносин із спадкодавицею, а тому підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відсутні. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позивач не підтвердила обставини наявності у неї права на спадкування ,зокрема, родинних відносин зі спадкодавицею належними ,допустимими і достатніми доказами,оскільки такі були додані в якості додатків лише до апеляційної скарги. 
Разом із тим,відповідно доч.3 ст.367 ЦПК України  докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Останніх апеляційному суду надано не було,відтак доводи апеляційної скарги є безпідставними.
Разом із тим, відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
        Тому  з  мотивацією відмови у позові колегія суддів погодитись не може, ,оскільки ,крім зазначеної підстави відмови вбачається інші підстави для відмови у позові .
За положенням частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2004 року, якщо  спадщина  відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини  до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР.
Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спірні правовідносини, що пов`язані із питаннями саме прийняття спадщини після її смерті, регулюються нормами  ЦК УРСР у редакції від 18.07.1963 року.
У ст. 525 ЦК УРСР  (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим – день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. 
Відповідно до ст.548 ЦК  УРСР  (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) для  придбання спадщини  необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини  під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту  її відкриття.  
Згідно із ст. 549 ЦК УРСР  (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР  (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), строк для прийняття спадщини,  встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску  строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку  і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Цей строк може бути подовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.
Таким чином ,ЦК УРСР 1963 року  передбачав можливість прийняття спадщини фактичним вступом в управління або володінням спадковим майном, або поданням заяви про його прийняття нотаріусу.
Оскільки факт неподачі  позивачем заяви  про прийняття спадщини у строк  передбачений  ст.549 ЦК УРСР позивачем визнається,а  із заявою про продовження строку прийняття спадщини під час дії ЦК УРСР позивач не зверталась,належним способом захисту прав позивача є визнання права на спадщину на підставі встановлення факту вступу її в управління або володіння спадковим майном,а не визначення додаткового строку прийняття спадщини за правилами діючого законодавства,яке до даних правовідносин не застосовується.
Отже ,позивач обрала неналежний спосіб захисту своїх прав.
Крім того, як вбачається у цьому позові ,вона зазначає відповідачем Райгородську сільську раду,посилаючись на те,що її сестра ОСОБА_3 ,яка теж має право на спадкування після померлої, від прийняття спадщини відмовилась .
Проте,як вбачається з наданої позивачем на підтвердження цього факту заяви до нотаріуса ,остання була подана нотаріусу 02.08.2021 року. 
Оскільки спадщина до майна померлої відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 ,відмова від спадщини за положеннями ст.553 ЦК УРСР могла подаватись лише на протязі шести місяців після цієї дати ,а після цієї дати відмова від спадщини за законом неможлива , необхідно доводити ,що спадкоємець не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. 
Також необхідно зауважити,що відповідно до положень ст.529 ЦК УРСР 
при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, зокрема, діти померлого. Онуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
Стверджуючи у позові ,що вони з сестрою є єдиними спадкоємцями після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 бабусі - ОСОБА_2 ,позивач у позові не зазначає і не надає належних,допустимих і достатніх доказів того,що на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 не було в живих дітей померлої,тобто батьків заявниці та її сестри . Крім того,відповідно до ч.3 ст.524 ЦК УРСР якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом 
спадкоємства переходить до держави. На той час такі повноваження держави належали податковій інспекції,а не органам місцевого самоврядування. Відтак належним відповідачем за вимогами позивача являється не Райгородська сільська рада ,а відповідні місцеві органи Державної податкової інспекції України.
Виходячи з викладеного , позовні вимоги не підлягає задоволенню і з тих підстав ,що позивач обрала невірний спосіб захисту і пред`явила вимоги до неналежних відповідачів .
З матеріалів справи вбачається, що позивач сформулювала свої позовні вимоги за правилами діючого законодавства і просила визначити  їй додатковий строк для прийняття спадщини, а не продовжити строк для прийняття спадщини, як зазначено у ст. 550 ЦК УРСР  (у редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 безпідставно звернулась до суду з позовом  про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, тобто з вимогами, що випливають з положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України (що набрав чинності з 01.01.2004 року) та відповідно, не діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому її позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, однак вказав неправильні підстави для такої відмови, судове рішення суду першої інстанції підлягає зміні у його мотивувальній частині. 
Підстав для нового розподілу судових витрат згідно ст.141 ЦПК України, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанцій, відсутні. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 – 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

       П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 28.08.2022 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Головуючий :                                                                               Копаничук С.Г.

Судді: Оніщук В.В. 

Денишенко Т.О.