ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 622/854/21  Номер провадження 22-ц/814/2707/22	Головуючий у 1-й інстанції Чернова О.В.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача        Триголова В.М.,
суддів:        Дорош А.І., Лобова О.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 27 вересня 2021 року по справі за заявою АТ « Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2021 року ОСОБА_1 завернулася до суду із заявою про скасування судового наказу №622/854/21 від 24.09.021 року, виданого Золочівським районним судом Харківської області за заявою АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз"" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.
В обґрунтування заяви зазначила, що вимоги заявника є безпідставними та спірними. ОСОБА_1 11.09.2021 року отримано судовий наказ в порушення вимог п.3 ч.2 ст. 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено ім`я (ПІП) представника заявника, яким подано заяву, його місце проживання або місце знаходження, які не зазначені. Всупереч вимогам п. 4 ч.2 ст. 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу не зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони грунтуються. В прохальній частині не зазначено період, за який заявник просить суд стягнути борг у розмірі 1332, 28 грн. З доданої довідки про розрахунок заборгованості вбачається, що періоди за який нараховано борг різняться.
Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 27 вересня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у скасуванні судового наказу Золочівського районного суду Харківської області, виданого 18 серпня 2021 року за заявою АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.
Ухвала суду мотивована тим, що боржником не подано до суду належних та допустимих доказів про відсутність заборгованості за розподіл природного газу за період з 01.2021 по 06.2021, як і не подано достатніх даних щодо неправомірності нарахування стягувачем обсягів спожитого природного газу за 2020 "газовий рік" та суми заборгованості.
Не погодившись з вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . Скаргу обґрунтовувала тим, що вважає ухвалу Золочівського районного суду Харківської області необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Скаржник зазначає , що їй неправомірно нарахована сума боргу, адже не зазначено обсяги спожитого газу , періоди розподілу газу різняться.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Як встановлено з матеріалами справи, АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" звернулось до Золочівського районного суду Харківської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.
18 серпня 2021 року Золочівським районним судом Харківської області за заявою АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" виданий судовий наказ №622/854/21 про стягнення з ОСОБА_1 вартості послуг з розподілу природного газу у розмірі 1332,28 грн., та судовий збір у розмірі 227,00 грн.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" № 14 від 23.12.2012, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.
З довідки про розрахунок заборгованості за послуги розподілу природного газу ОСОБА_1 перед АТ "Харківгаз" вбачається, що вона є споживачем послуг газорозподільної системи, що самим заявником не спростовується, та підтверджується заявою-приєднанням до умов договору розподілу природного газу від 01.04.2016.
Відповідно до таблиці "стан розрахунків з розподілу природного газу" вбачається, що інформація в ньому міститься про споживання абонентом ОСОБА_1 послуг за період з січня 2020 по червень 2021 включно. Розрахунок містить відомості помісячно по колонкам: "нараховано споживачу м3", "нараховано споживачу, грн", "сплачено, грн", "заборгованість, грн". За період з 01.2021 по 06.2021 у колонці "сплачено, грн" відсутні дані, натомість, одночасно наявні дані в колонці "заборгованість, грн" за вказний період на загальну суму 1332,28 грн., що відповідає інформації про суму заборгованості за розподіл природного газу за період вказаний під таблицею за період з 01.01.2021 по 30.06.2021.
Крім цього заявник зазначає, що у довідці про розрахунок заборгованості не зазначені обсяги спожитого природного газу за період з жовтня 2020 по червень 2021 включно.
Натомість, розмір плати за розподіл газу розраховується індивідуально для кожного абонента. За основу розрахунку береться обсяг споживання газу за минулий "газовий рік" (період з початку жовтня до кінця вересня). Цей індивідуальний об`єм використаного природного газу розділяється на 12 рівних частин та помножується на встановлений НКРЕКП для Оператора ГРМ тариф на послуги з розподілу природного газу.
Оскільки заборгованість абонента ОСОБА_1 виникла за період, який входить в 2020 "газовий рік", який закінчиться в кінці вересня 2021 року, то і інформація про обсяг спожитого природного газу за вказаний ОСОБА_1 період в довідці відсутня.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Згідно з пунктом 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 167 ЦПК України встановлено, що судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України.
Згідно з частиною першою статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
У пункті 3 частини п`ятої статті 170 ЦПК України встановлено, що до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.
Відповідно до частини шостої статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.
Заява боржника про скасування судового наказу, яка подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстави для поновлення строку для подання цієї заяви. ( ч. 2 ст. 171 ЦПК  України).
У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судного наказу  суд за  клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку встановленому статтею 444 цього Кодексу  ( ч. 3 ст. 171 ЦПК України).
Аналіз матеріалів справи свідчить, що при вирішенні питання судом першої інстанції про прийняття заяви боржника про скасування судового наказу,  не було встановлено її невідповідність вимогам, передбаченим статтею 170 ЦПК України.
При цьому поза увагою суду першої інстанції залишились приписи ч.3 ст. 171 ЦПК України, , адже, вказана норма зобов`язує місцевий суд постановити ухвалу про скасування судового наказу у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу з роз`ясненням права заявнику звернутись до суду з тими ж вимогами в порядку спрощеного провадження. 
Таким чином судом першої інстанції порушено та не правильно застосовано норми процесуального права, що регулюють процедуру скасування судового наказу.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
З врахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали Золочівського районного суду Харківської області від 27 вересня 2021 року із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, при цьому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, оскільки скаржник просить постановити нове судове рішення, яким скасувати судовий наказ.
Керуючись ст. 369, 374, 379, 383, 384,  389 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити частково .
Ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 27 вересня 2021 року - скасувати .
Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 24 вересня 2021 року № 622/845/21 - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено 23 вересня 2022 року.

Головуючий        В.М.Триголов 

Судді         А.І.Дорош 

О.А.Лобов