Постанова
Іменем України
 
31 серпня 2022 року
м. Київ
 
справа № 629/4230/20
провадження № 61-1864св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., 
Тітова М. Ю.
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», 
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», подану адвокатом Чапіком Миколою Миколайовичем, та касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 січня 2021 року у складі судді Харабадзе К. Ш. 
та постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлаки І. В., Хорошевського О. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (далі - 
ТОВ «Спектрум Ессетс», товариство) про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.
 
Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 6/4/12/2006/980-К/З, укладеного 14 вересня 2006 року між ним і Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра», банк), правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» (далі - кредитний договір), він отримав кредит у розмірі 60 000,00 грн для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу 
від 14 вересня 2006 року, згідно з яким він отримав у спільну сумісну власність подружжя квартиру АДРЕСА_1 .
 
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ним 
і банком 14 вересня 2006 року було укладено договір іпотеки № 6/4/2006/980-І/5 (далі - договір іпотеки), згідно з яким в іпотеку банку передано вказану квартиру. 
 
Він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , кредитний договір було укладено в інтересах сім`ї.
 
Відповідно до пункту 2.4 кредитного договору у день його укладання 
між ОСОБА_2 і ПАТ «КБ «Надра» укладено договір поруки 
№ 6/4/12/2006/980-П/4 (далі - договір поруки).
 
Згідно з договором строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє» від 29 вересня 2008 року № 630162 (далі - договір вкладу, депозит), оформленого в рамках пакета послуг ПП «Базовий+» № 1257655, він передав 
ПАТ «КБ «Надра» суму вкладу в розмірі 5 000,23 дол. США строком на 6 місяців.
 
06 жовтня 2008 року він поповнив цей вклад на 1 000,00 дол. США.
 
29 березня 2009 року строк дії договору депозиту закінчився.
 
За рахунок коштів на депозитному рахунку подружжя мало намір достроково розрахуватися за кредитним договором, про що 23 березня 2009 року до банку було подано відповідну заяву.
 
Проте ПАТ «КБ «Надра» відмовило у видачі належних його сім`ї грошових коштів, посилаючись на те, що банк не має можливості їх повернути.
 
Вказані незаконні дії ПАТ КБ «Надра» призвели до втрати ним можливості своєчасно та у повному обсязі здійснити розрахунок за кредитним договором, поставили його сім`ю у вкрай важке фінансове становище.
 
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2009 року у справі № 2-1039/2009 його позовні вимоги про зобов`язання виплатити суму вкладу та проценти за договором банківського вкладу задоволено в повному обсязі.
 
Через те що ПАТ «КБ «Надра» неодноразово ігнорував пропозиції щодо зарахування зустрічних вимог, він знову був вимушений звернутись до суду 
з позовом (справа № 2-2866/10) про визнання факту прострочення за кредитним договором від 14 вересня 2008 року таким, що стався внаслідок недобросовісних дій ПАТ «КБ «Надра» та прострочення за договором депозиту від 29 вересня 2008 року; визнання протиправними дій банку, пов`язаних 
з нарахуванням штрафних санкцій за кредитним договором, зобов`язання 
ПАТ «КБ «Надра» припинити його зобов`язання за кредитним договором шляхом зарахування частини зобов`язань банку перед ним за договором депозиту. 

У цьому ж позові ОСОБА_1 також просив суд стягнути на його користь нараховані відповідно до договору депозиту проценти у розмірі 7 895,67 грн, інфляційні нарахування за період з 29 березня 2009 року до 01 серпня 2010 року у розмірі 5 807,84 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. 
 
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 жовтня 2010 року у справі № 2-2866/10, яке набрало законної сили 25 листопада 
2010 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Підтверджено факт невиконання ПАТ «КБ «Надра» умов договору № 630162 строкового банківського вкладу на день звернення до суду та існування заборгованості в розмірі 
64 509,51 грн, яка складається із встановленої рішенням суду від 06 листопада 2009 року у справі № 2-1039/2009 заборгованості в розмірі 50 806 грн, процентів у розмірі 7 895,67 грн і підтверджених рішенням від 07 жовтня 2010 року у справі № 2-2866/10 інфляційних нарахувань за період з 29 березня 2009 року 
до 01 серпня 2010 року в розмірі 5 807,84 грн.
 
Незважаючи на те що у ПАТ «КБ «Надра» є не виконані перед ним зобов`язання, що підтверджено вказаними судовими рішеннями, ПАТ «КБ «Надра» 
не здійснило з ним повного розрахунку.
 
У 2013 році ПАТ «КБ «Надра» подало позов про стягнення з нього 
та з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором (справа 
№ 629/2900/13-ц).
 
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2013 року у справі № 629/2900/13-ц в задоволенні позовних вимог 
ПАТ КБ «Надра» відмовлено в повному обсязі.
 
Згідно з виконавчим листом № 2-2866/10, виданим 29 листопада 2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області на примусове виконання рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 жовтня 
2010 року у справі № 2- 2866/10, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі - державний виконавець) 20 квітня 2011 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 25997539.
 
Відповідно до укладеного з ПАТ «КБ «Надра» договору від 15 травня 2020 року
№ GL3N017513 про відступлення права вимоги (далі - договір відступлення) 
ТОВ «Спектрум Есетс» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєструвало обтяження на квартиру    
АДРЕСА_1 . Рішення про державну реєстрацію прав 
та їх обтяжень, індексний номер 52606606, від 11 червня 2020 року прийняте приватним нотаріусом Антиповою І. В.
 
У липні 2020 року йому зателефонувала особа, яка, назвавшись співробітником ТОВ «Спектрум Есетс», запропонувала викупити правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 
за 36 000,00 грн шляхом підписання договору про прощення боргу та сплатити податки від решти боргових зобов`язань, які кредитор оцінює у 104 107,59 грн.
 
Пізніше ця особа на підтвердження своїх слів і повноважень надіслала йому фотокопію листа ТОВ «Спектрум Есетс» (без дати) щодо заміни кредитора; фотокопію договору іпотеки, фотокопію кредитного договору; фотокопію договору відступлення, фотокопію додатка № 1 до договору відступлення, фотокопію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, індексний номер 212094485 від 11 червня 2020 року.
 
Посилаючись на те, що відповідачі безпідставно намагаються стягнути з нього та з його дружини заборгованість за неіснуючими борговими зобов`язаннями, які фактично вже виконані, до теперішнього часу не повернули правовстановлюючих документів на квартиру, що беззаперечно свідчить 
про порушення відповідачами його прав і законних інтересів, а також про те, що вони штучно створили умови для звернення стягнення на належний йому та його дружині об`єкт нерухомості, просив суд:
1)     захистити його права споживача та визнати незаконними дії відповідачів щодо здійснення агресивної підприємницької практики, яка фактично містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу щодо нього та полягає у безпідставному нарахуванні заборгованості, процентів 
і штрафних санкцій; 
2)     вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію щодо обтяження належної йому та його дружині на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 ;
3)     зобов`язати відповідачів повернути правовстановлюючі документи 
на квартиру;
4)     стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 98 304,00 грн;
5)     стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 січня 
2021 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду 
від 22 грудня 2021 року, позов задоволено частково.
 
Визнано незаконними дії ПАТ «КБ «Надра» щодо здійснення агресивної підприємницької практики, яка фактично містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу стосовно ОСОБА_1 , які полягають 
у безпідставному нарахуванні йому заборгованості, процентів і штрафних санкцій.
 
Вилучено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про реєстрацію іпотеки щодо обтяження квартири АДРЕСА_1 , номер запису про іпотеку: 36834328 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 13 березня 2007 року, 10:42:53, державний реєстратор: приватний нотаріус Антипова І. В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, підстава виникнення іпотеки: договір іпотеки, серія та номер: 4252, виданий 14 вересня 2006 року, видавник: Степанчук Н. О. , підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52606606 від 11 червня 2020 року, 11:24:28, приватний нотаріус Антипова І. В., Київський міський нотаріальний округ, 
м. Київ.
 
Стягнено з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду 
в розмірі 2 000,00 грн, понесені ним витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 8 800,00 грн.
 
У задоволенні вимог про зобов`язання повернути правовстановлюючі документи на квартиру відмовлено.
 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що хоча ПАТ КБ «Надра» і не виконало судові рішення, 
які набрали законної сили і якими ПАТ КБ «Надра» відмовлено у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14 вересня 2006 року № 6/4/12/2006/980-К/З, оскільки така заборгованість нарахована безпідставно, та зобов`язано банк припинити зобов`язання ОСОБА_1 
за цим кредитним договором шляхом зарахування частини зобов`язань банку перед ОСОБА_1 , банк, укладаючи з ТОВ «Спектрум Ессетс» договір 
від 15 травня 2020 року, безпідставно зазначив ОСОБА_1 боржником 
за кредитним договором від 14 вересня 2006 року № 6/4/12/2006/980-К/З, 
а отже, і звернення ТОВ «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості викликано незаконними діями ПАТ «КБ «Надра», містить елементи примусу, докучаннята неналежного впливу банку стосовно позивача.
 
Відмовляючи в задоволенні позову до ТОВ «Спектрум Ессетс» у зв`язку з його безпідставністю, суд виходив з того, що матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «Спектрум Ессетс» достовірно було відомо про існування вказаних судових рішень щодо спірних відносин, які набрали законної сили, а також доказів про те, що при укладенні договору відступлення товариство знало про обов`язок ПАТ «КБ «Надра» припинити зобов`язання ОСОБА_1 
за кредитним договором.
 
Вирішуючи вимоги про вилучення з Державного реєстру речових прав 
на нерухоме майно запису про іпотеку, суд першої інстанції взяв до уваги обставини, встановлені в рішенні суду від 07 жовтня 2010 року, яким 
ПАТ «КБ «Надра» було зобов`язано припинити зобов`язання ОСОБА_1 
за кредитним договором, та вважав ці позовні вимоги доведеними.
 
Відмовляючи в задоволенні вимог про зобов`язання відповідачів повернути правовстановлюючі документи на належну ОСОБА_1  
та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності квартиру, суд вважав, що позивач не визначив, до кого саме з відповідачів пред`являє цю вимогу, 
та не довів її належними засобами.
 
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в частині визнання незаконними дій відповідачів щодо здійснення агресивної підприємницької практики, вилучення з Державного реєстру речових прав 
на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки інформації щодо обтяження квартири і відшкодування моральної шкоди, вважаючи їх законними та обґрунтованими. 
 
У частині відмови в задоволенні вимоги про зобов`язання повернути правовстановлюючі документи на квартиру рішення суду першої інстанції 
в апеляційному порядку не оскаржувалось.
 
Аргументи учасників справи
Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені доводи
 
У січні 2022 року ТОВ «Спектрум Ессетс», від імені якого діє адвокат Чапік М. М., подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 січня 2021 року 
та постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
 
У касаційній скарзі ТОВ «Спектрум Ессетс» вказує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і зазначає, що суди застосували норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23 вересня 
2021 року у справі № 755/15182/18 (провадження № 61-8785св21), 
від 29 листопада 2021 року у справі № 308/9867/17 (провадження 
№ 61-4379св20), від 11 серпня 2021 року у справі № 404/5299/15-ц (провадження № 61-18634св20), від 21 жовтня 2019 року у справі № 520/12304/15-ц (провадження № 61-14566св18), від 18 вересня 2019 року у справі 
№ 695/3790/15-ц (провадження № 61-7769св18), від 03 вересня 2020 року 
у справі № 914/1201/19.
 
Вважає, що суди не встановили обставин застосування до позивача агресивної, нечесної підприємницької практики.
 
Вважає, що судовими рішеннямиу справах № 2-2866/10, № 629/2900/13-ц 
не припинено зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки 
їх не визнано зарахованими. Наявність судового рішення про зобов`язання банку припинити договір шляхом зарахування зустрічних вимог не свідчить про те, 
що кредитний договір є виконаним.
 
Вимога про вилучення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію іпотеки і визнання іпотеки такою, що припинена, 
не є належним способом захисту.
 
У лютому 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань ліквідації 
ПАТ «КБ «Надра» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області 
від 28 січня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
 
У касаційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань ліквідації 
ПАТ «КБ «Надра» зазначає, що стягнення з банку коштів поза межам ліквідаційної процедури після відкликання у банку банківської ліценції 
є порушенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
 
Вказує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права і зазначає 
що суди застосували норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі № 308/3282/15-ц (провадження 
№ 61-2519св18), від 14 лютого 2018 року у справі № 761/20903/15-ц (провадження № 61-2369св18), від 14 лютого 2018 року у справі № 553/2630/15-ц (провадження № 61-2188св18).
 
Доводи інших учасників справи
 
У липні 2022 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Янєвої Л. А. подав до Верховного Суду відзиви на касаційні скарги, в яких просить залишити їх без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, вважаючи ці судові рішення законними й обґрунтованими, а доводи касаційних скарг - безпідставними.
 
Крім іншого, вказує, що судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню, оскільки суд першої інстанції розглянув справу у спрощеному позовному провадженні відповідно до пункту 1 частини першої статті 274 
та пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України як малозначну, а особа, яка подає касаційну скаргу, не довела обставин, за яких можливе касаційне оскарження цих судових рішень (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 629/4230/20 за касаційною скаргою ТОВ «Спектрум Ессетс», витребувано справу з Лозівського міськрайонного суду Харківської області.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації ПАТ «КБ «Надра».
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2022 року справу призначено 
до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в складі колегії з п`яти суддів.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суд встановив, що 14 вересня 2006 року між ОСОБА_1 
і ВАТ «КБ «Надра» укладено кредитний договір № 6/4/12/2006/980-К/З, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 60 000,00 грн для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу квартири 
АДРЕСА_1 від 14 вересня 
2006 року. Вказана квартира є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 
та ОСОБА_2 .
 
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 
№ 6/4/12/2006/980-К/3 між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 14 вересня 2006 року укладено договір іпотеки № 6/4/12/2006/980-І/5, відповідно до якого 
в іпотеку передано зазначену квартиру, а між ВАТ КБ «Надра» і ОСОБА_2 укладено договір поруки № 6/4/12/2006/980-П/4.
 
Згідно з договором строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє» від 29 вересня 2008 року № 630162, укладеного між ОСОБА_1 
і ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_1 передав банку грошову суму вкладу 
в розмірі 5 000,23 дол. США строком на 6 місяців. 06 жовтня ОСОБА_1 поповнив депозит на суму 1 000,00 дол. США.
 
Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області 
від 06 листопада 2009 року у справі № 2-1039/2009, яке набрало законної сили 
29 листопада 2009 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 
та зобов`язано ПАТ «КБ «Надра» повернути ОСОБА_1 депозитний вклад за договором строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє» 
від 29 вересня 2008 року № 630162, оформлений в рамках пакету послуг ПП «Базовий», в сумі 48 082,00 грн. Зобов`язано ПАТ «КБ «Надра» повернути ОСОБА_1 нараховані за цим договором відсотки в сумі 2 724,69 грн.
 
Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області 
від 07 жовтня 2010 року у справі № 2-2866/10, яке набрало законної сили 
25 листопада 2010 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 
та встановлено, що прострочення ОСОБА_1 виконання кредитного договору від 14 вересня 2006 року № 6/4/12/2006/980-К/3 сталося внаслідок недобросовісних дій та прострочення виконання зобов`язань ПАТ КБ «Надра» 
за договором № 630162 строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє», оформленого в рамках пакета послуг ПП «Базовий+» № 1257655, 
від 29 вересня 2008 року. 
 
Цим же рішенням визнано дії ВАТ КБ «Надра», пов`язані з нарахуванням ОСОБА_1 штрафних санкцій за кредитним договором 
№ 6/4/12/2006/980-К/3 від 14 вересня 2006 року, протиправними. Зобов`язано ВАТ КБ «Надра» припинити зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором від 14 вересня 2006 року № 6/4/12/2006/980-К/3 шляхом зарахування частини зобов`язань ВАТ КБ «Надра» перед ОСОБА_1 за договором строкового банківського вкладу від 29 вересня 2008 року № 630162. Стягнено 
з ВАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_1 проценти, нараховані відповідно до умов договору строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє» 
від 29 вересня 2008 року № 630162 у розмірі 7 895,67 грн та інфляційні нарахування за період з 29 березня 2009 року до 01 серпня 2010 року у розмірі 
5 807,84 грн. Стягнено з ВАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.
 
Матеріали справи не містять відомостей про виконання заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 жовтня 2010 року, ухваленого у справі № 2-2866/10.
 
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2013 року у справі № 629/2900/13-ц відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Надра» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором з підстав наявності заочного рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 жовтня 2010 року у справі № 2-2866/10, 
що набрало законної сили 25 листопада 2010 року, яким зобов`язано 
ВАТ КБ «Надра» припинити зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/4/12/2006/980-К/3 шляхом зарахування частини зобов`язань 
ВАТ КБ «Надра» перед ОСОБА_1 за договором депозиту.
 
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ПАТ КБ «Надра» з 15 червня 
2015 року перебуває в стані припинення.
 
15 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» і ТОВ «Спектрум Ессетс» укладено договір № GL3N017513 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Степанчук Н. О. 
за реєстровим номером 4252, відповідно до якого первісний кредитор 
ПАТ КБ «Надра» відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Спектрум Ессетс» права вимоги до позичальника за кредитним договором від 14 вересня 
2006 року № 6/4/12/2006/980-К/3; та іпотекодавця за договором іпотеки 
від 14 вересня 2006 року № 6/4/12/2006/980-І/5.
 
У додатку № 1 до договору № GL3N017513 вказано про наявність у боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 14 вересня 
2006 року № 6/4/12/2006/980-К/3, що станом на 15 травня 2020 року становить 
104 107,59 грн, з яких 32 549,47 грн за основним зобов`язанням, 56 630,99 грн відсотків, 14 927,13 грн комісії.
 
ТОВ «Спектрум Ессетс» направило ОСОБА_1 листа, в якому повідомило про відступлення права вимоги до нього і про те, що за умовами кредитного договору йому щоденно нараховують відсотки і штрафні санкції за неналежне виконання умов кредитного договору, тому рекомендувало уточнити суму заборгованості за кредитом на дату погашення боргу у зв`язку із щоденною зміною розміру нарахованих процентів за користування кредитними коштами 
та штрафних санкцій (пеня, штраф). Також товариство повідомило, що у разі сплати ним починаючи з 15 травня 2020 року грошових коштів за кредитним договором на рахунок первісного кредитора такі кошти будуть повернуті йому 
як помилково сплачені неналежному отримувачеві.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства 
є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції 
в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
В ухвалах Верховного Суду від 07 лютого 2022 року та від 18 квітня 2022 року вказано, що касаційні скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Аналіз змісту та вимог касаційної скарги, а також прийнятих у справі судових рішень дає підстави для висновку, що ці рішення оскаржуються в частині визнання незаконними дій відповідачів щодо здійснення агресивної підприємницької практики, вилучення з Державного реєстру речових прав 
на нерухоме майно інформації щодо обтяження квартири та відшкодування моральної шкоди. 
 
Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду в частині відмови в задоволенні вимог про зобов`язання відповідачів повернути правовстановлюючі документи в касаційному порядку не оскаржується 
та Верховним Судом не переглядається (стаття 400 ЦПК України).
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Перевіривши доводи касаційних скарг, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню 
з огляду на таке.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про захист права споживача та визнання незаконними дій відповідачів щодо здійснення агресивної підприємницької практики, яка полягає у безпідставному нарахуванні заборгованості, процентів, штрафів; вилучення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію іпотеки; зобов`язання повернути правовстановлюючі документи на квартиру, яка є предметом іпотеки, відшкодування моральної шкоди.
 
Щодо вимог про захист прав споживача і визнання незаконними дій відповідачів щодо здійснення агресивної підприємницької практики, яка полягає 
у безпідставному нарахуванні заборгованості, процентів, штрафів
 
Мотивуючи ці вимоги, позивач вказував, що ПАТ «КБ «Надра» і ТОВ «Спектрум Ессетс» порушили його права як споживача, оскільки застосували до нього агресивну підприємницьку практику, яка містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу, що полягало у тому, що по-перше, банк не припинив 
на підставі попередніх судових рішень зобов`язання за кредитним договором, свідомо допустив невиконання цих судових рішень і продовжив нараховувати відсотки, по-друге, відповідно до договору про відступлення права вимоги передав іншій особі право вимоги за неіснуючими зобов`язаннями.
 
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 вважав, що оскільки між ним і банком було укладено договір споживчого кредиту, то до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України «Про захист прав споживачів».
 
Дійсно, відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовується цей закон у разі виникнення між сторонами спору щодо: 1) несправедливих умов договорів, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; 
2) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених 
у договорі; 3) передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. 
 
Згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» умови договору 
є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком 
є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
 
Виходячи з викладеного, можна дійти висновку, що Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, у тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні ризики тощо, які передують укладенню договору.
 
Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.
 
Під час встановлення того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться: 1) час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції; 2) вживання образливих або загрозливих висловів; 3) використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача; 4) встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію 
чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання; 5) загроза здійснити незаконні або неправомірні дії.
 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову з тих підстав, 
що ПАТ КБ «Надра», незважаючи на наявність судових рішень про відмову 
в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором 
та зобов`язання припинити дію кредитного договору, не виконало 
їх і не припинило нарахування, а тому безпідставно уклало договір про відступлення права вимоги за цим договором, суд першої інстанції не врахував, що такі дії банку як первинного кредитора і ТОВ «Спектрум Ессетс» як нового кредитора не підпадають під визначення агресивної підприємницької практики 
у вигляді агресивного докучання або неналежного впливу, який істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.
 
Досудові вимоги кредитора, телефонні та інші повідомлення із вимогою про належне виконання кредитного зобов`язання не є пропозицією щодо придбання товару (послуги).
 
Ці дії є способами захисту кредитором свого порушеного права на повернення кредиту й платежів за ним, а тому колегія суддів касаційного суду 
не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у діях відповідача ознак нечесної підприємницької практики.
 
Крім того, ураховуючи, що позов подано у зв`язку із заміною кредитора, задовольняючи позов, суди не взяли до уваги таке.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
 
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Стаття 516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Згідно зі статями 516-519 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
 
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора 
у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок 
до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.
 
Таким чином, і порядок дій боржника у разі, коли змінився кредитор, а боржник не вважає таку заміну правомірною, і перелік способів захисту прав чітко передбачені законом.
 
Частиною першою статті 15 ЦК визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
З огляду на викладене касаційний суд вважає, що у цьому випадку позивач обрав неналежний спосіб захисту, що є підставою для скасування судових рішень в частині вимог про визнання незаконними дій ПАТ «КБ «Надра» щодо здійснення агресивної підприємницької практики та відмови в позові до банку 
в цій частині.
 
Помилковим колегія суддів касаційного суду вважає і висновок судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову про визнання незаконними дій 
ТОВ «Спектрум Ессетс» щодо здійснення агресивної підприємницької практики 
у зв`язку з тим, що матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «Спектрум Ессетс» достовірно було відомо про існування вказаних судових рішень щодо спірних відносин, які набрали законної сили, а також доказів про те, що при укладенні договору відступлення товариство знало про обов`язок 
ПАТ «КБ «Надра» припинити зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором. Рішення судів попередніх інстанцій в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові з підстав, викладених вище.
 
Щодо позовних вимог про вилучення з Державного реєстру речових прав 
на нерухоме майно відомостей про реєстрацію іпотеки
 
Іпотека як обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих 
у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно 
та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору).
 
Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень після припинення обтяження» обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. 
У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність 
за відшкодування завданих збитків.
 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
 
Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, 
а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
 
Згідно з пунктом 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 
від 22 лютого 2012 року № 296/5 року (далі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні, зокрема: повідомлення кредитора 
про погашення позики; повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); повідомлення про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, повідомлення про припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; повідомлення про припинення іпотеки за рішенням суду; 
а також повідомлення про припинення іпотеки в інших випадках, передбачених законом.
 
Пунктом 6.1 глави 15 розділу ІІ Порядку передбачено, що про зняття заборони, 
а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.
 
Отже, законодавством визначено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна.
 
Верховний Суд погоджується з твердженням судів попередніх інстанцій про те, що записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором перешкоджають в реалізації власником права розпорядження відповідним майном, однак колегія суддів касаційного суду не може погодитись із висновком судів про задоволення вимог щодо вилучення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію іпотеки, оскільки у цій справі позивач не заявляв вимоги про визнання іпотеки припиненою та про зняття заборони відчуження нерухомого майна і виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, тому немає підстав для задоволення позову в цій частині.
 
Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди
 
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями 
чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
 
Згідно з частинами першою - другою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
 
Отже, вимога про відшкодування моральної шкоди, яка у цій справі є похідною від вимоги про захист прав позивача як споживача, визнання незаконними дій відповідачів щодо здійснення агресивної підприємницької практики, яка фактично містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу 
у відношенні до нього та полягає у безпідставному нарахуванні заборгованості, процентів та штрафних санкцій, не підлягає задоволенню, оскільки 
в задоволенні основної вимоги відмовлено, отже оскаржувані судові рішення 
в цій частині підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Ураховуючи, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права і ухвалення нового судового рішення не потребує встановлення фактичних обставин справи, рішення суду першої інстанції 
та постанова апеляційного суду в частині визнання незаконними дій відповідачів щодо здійснення агресивної підприємницької практики, вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки інформації щодо обтяження квартири та відшкодування моральної шкоди підлягають скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в позові в цій частині. 
 
У частині позовних вимог про зобов`язання повернути правовстановлюючі документи на квартиру прийняті у справі судові рішення судом касаційної інстанції не переглядаються (стаття 400 ЦПК України).
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної 
чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
З огляду на те що суд касаційної інстанції частково задовольняє касаційну скаргу, в частині скасовує рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і приймає в цій частині нове рішення про відмову 
в задоволенні позовних вимог, компенсації за рахунок позивача підлягають судові витрати, пов`язані зі сплатою ТОВ «Спектрум Ессетс» судового збору 
за подання апеляційної скарги в розмірі 4 086,00 грн, а також судові витрати, пов`язані зі сплатою ТОВ «Спектрум Ессетс» і Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації ПАТ «КБ «Надра» судового збору за подання касаційних скарг, по 5 448,00 грн на користь кожної з осіб, яка подала касаційну скаргу.
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», подану адвокатом Чапіком Миколою Миколайовичем, та касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.
 
Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 січня 
2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року 
в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про визнання незаконними дій відповідачів щодо здійснення агресивної підприємницької практики, вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації щодо обтяження квартири, відшкодування моральної шкоди скасувати.
 
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», про визнання незаконними дій відповідачів щодо здійснення агресивної підприємницької практики, вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації щодо обтяження квартири та відшкодування моральної шкоди відмовити.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» 9 534,00 грн на компенсацію судового збору, сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 5 448,00 грн на компенсацію судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий    Судді: | М. Є. Червинська   С. Ю. Бурлаков   А. Ю. Зайцев   В. М. Коротун
| М. Ю. Тітов