Справа № 450/1400/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А. 
Провадження № 33/811/1390/22                 Доповідач: Гончарук Л.Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

        14 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  адвоката Микуша Дмитра Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  адвоката Микуша Дмитра Михайловича, на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області  від 02 листопада 2022 року, 

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 496 грн 20 коп. судового збору.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 11.05.2022 о 22 год 30 хв в Львівська область, с. Лисиничі, вул. Шевченка, 2,  керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря – нарколога КНП ЛОР м. Львів вул. Кульпарківська, 95, висновок лікаря № 001002 від 11.05.2022. Працівниками поліції велась відеозйомка з нагрудного відеореєстратора (боді – камери). Такими своїми діями  ОСОБА_1  порушив вимоги п. 2.9 а ПДР. Дії  ОСОБА_1  кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказану постанову захисник-адвокат Микуш Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, винести нову постанову якою закрити провадження у справі.
В обгрунтування вказує про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом.
Вказує про те, що наявні в матеріалах справи відеодокази не відображають, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом, порушує ПДР, зупинку його транспортного засобу, початку спілкування працівників поліції з останнім та інше.
Стверджує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено будь яких прав, в тому числі передбачених ст. 268 КУпАП.
Вважає, що в медичному закладі слід проводити огляд не за допомогою приладу “Драгер”, а шляхом відбирання відповідних матеріалів, тому такий доказ є неналежним.
Наголошує, що в матеріалах справи не має жодних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Також зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Окрім цього, захисник – адвокат Микуш Д.М. не заперечив проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Микуша Д.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ за № 267333 від 11 травня 2022 року із якого вбачається, що ОСОБА_1 , 11 травня 2022 року о 22 годині 30 хвилин на вулиці Шевченка,2, що у селі Лисиничі Львівської області, керував транспортним засобом “Volkswagen Passat”, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння(а.с.1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001002 від 11 травня 2022 року із якого вбачається, що на момент огляду 11 травня 2022 року о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння(а.с.3); відеозаписом події (а.с.2).
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Щодо доводів захисника про те, що судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, то такі на думку апеляційного суду є безпідставними, так як згідно оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, які містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ за № 267333 від 11 травня 2022 року (а.с.1) складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і вони є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Щодо відеозапису події від 11 травня 2022 року, про які зазначає захисник у своїй апеляційній скарзі, слід зазначити наступне.
Інструкцією «Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер» № 100 від 3 лютого 2016 року, за якими визначено, що нагрудна відеокамера активується поліцейськими, так як не має постійного джерела живлення, та не передбачає зберігання відеозйомки, проведеною такою камерою в одному файлі, та противагу відеореєстратору, що встановлюється на службовому транспортному засобі у відповідності до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, за якою визначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка цим реєстратором, є безперервною до її завершення.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу з метою огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння. В медичному закладі лікарем проведено огляд, та за результатами дослідження визначено стан алкогольного сп`яніння, і за наслідками огляду, складено відповідний висновок, який не викликає сумнівів у його достовірності.
Крім того, з відеофайлу clip-2 вбачається, як ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", результат позитивний 1,46 ‰ (проміле). При цьому ОСОБА_1 жодних заперечень не висловлював.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеофіксація події здійснювалась не повністю та не зафіксовано всієї події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, відображено проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння   ОСОБА_1 та його результати.
Щодо клопотання захисника – адвоката Микуша Д.М. про виклик та допит апеляційним судом свідків, то такий є правом, а не обов`язком суду. Окрім цього, у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 11 травня 2022 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують виклику вказаних осіб у судове засідання для дачі пояснень.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, особою, яка притягається адміністративної відповідальності не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Окрім цього, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, та оскарження таких дій і їх результатів.
Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Микуша Дмитра Михайловича залишити без задоволення, а постанову Пустомитівського районного суду Львівської області  від 02 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                     Л.Я. Гончарук