ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року	  м. Одеса	Справа № 916/3036/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Колоколова С.І.
суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.
секретар судового засідання: Полінецька В.С.
за участю представників сторін: 
від позивача: Десятова Н,А., виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; 
від відповідача: Уртаєв О.І., ордер ВН №1151466 від 30.06.2022р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області
на рішення  Господарського суду Одеської  області від „10" лютого 2022р., повний текст якого складено та підписано „18" лютого 2022р.
у справі №916/3036/21
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях
до відповідача Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області
про стягнення штрафу в загальному розмірі 29000,48 грн. та зобов`язання вчинити певні дії,                                                                            

          головуючий суддя - Петров В.С.
          місце прийняття рішення: Господарський суд Одеської області

          Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. В судовому засіданні  03.11.2022 згідно ст.233  ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області про:
-стягнення з відповідача до Державного бюджету України штрафу по п. 7.5 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. у розмірі 12000,48 грн. та штрафу по п. 7.6 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. у розмірі 17000,00 грн.;
-зобов`язання відповідача виконати обов`язки за п. 5.2.4 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 в частині припинення юридичної особи - Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки;
-зобов`язання відповідача виконати обов`язки за п. 5.2.5 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. в частині повернення на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підписаного акту перевірки від 30.12.2020 р. № 2/ІV-20.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, на даний час правонаступником якого є Регіональне відділення ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях, та Нерубайською сільською радою 18.07.2019 р. укладено договір купівлі-продажу об`єкта державної власності малої приватизації - Єдиний майновий комплекс державного підприємства Центр тестування мобільної техніки (ЄМК ДП Центр тестування мобільної техніки), що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Зелена, 1 - шляхом викупу та вчинено його нотаріальне посвідчення 18.07.2019 р. за реєстровим № 690.
З врахуванням п. 3.2 договору, з огляду на повну сплату покупцем ціни продажу об`єкту приватизації, позивачем прийнято наказ від 07.08.2019 року № 10 «Про затвердження результатів продажу та завершення приватизації об`єкта малої приватизації ЄМК ДП «Центр тестування мобільної техніки», на підставі якого покупець зареєстрував за собою право власності на об`єкт приватизації, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 вересня 2019 року № 33142155.
Позивач зазначає, що за умовами договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 на Нерубайську сільську раду покладено наступні обов`язки: сплатити ціну продажу об`єкта приватизації, не звільнювати працівників приватизованого підприємства, погасити борги із заробітної плати та перед бюджетом, сплатити послуги суб`єкта оціночної діяльності, а також у відповідності до п. 5.2.4 договору протягом 1 (одного) року після переходу права власності на об`єкт приватизації припинити юридичну особу - Державне підприємство «Центр тестування мобільної техніки», за п. 5.2.5 договору своєчасно письмово надавати продавцю за його запитами необхідні матеріали та інше.
Позивач також вказує, що згідно п. 5.2.4 договору від 18.07.2019 р. покупець зобов`язувався Протягом 1 року після переходу права власності на об`єкт приватизації (тобто з моменту державної реєстрації 04.09.2019 р. до 04.09.2020 р.) припинити юридичну особу - Державне підприємство «Центр тестування мобільної техніки», натомість згідно листа покупця від 19.11.2020 р. № 02-17-1343 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наразі дане підприємство перебуває у стані припинення, проводяться ряд заходів з боку контролюючих органів щодо здійснення перевірки ДП «Центр тестування мобільної техніки» на відповідність законодавству України, тобто Нерубайська сільрада підтверджує, що через 2 місяця після зазначеного строку - 04.09.2020 р. п. 5.2.4 договору від 18.07.2019 р. не виконане, що в подальшому також відображено у акті позивача від 30.12.2020 р. № 2/ІV-20.
При цьому позивач вказує, що у відповідності до п.п. 3, 5 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 22.05.2019 р. № 484, Порядку здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації, затвердженого наказом ФДМУ від 18.10.2018 р. № 1327, наказу РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях від 19.10.2020 р. № 975 «Про здійснення у IV кварталі 2020 року перевірки виконання умов договору купівлі-продажу 18.07.2019 р. № 690», позивач отримав повноваження на проведення перевірки виконання договору купівлі-продажу об`єкту державної власності - ЄМК ДП «Центр тестування мобільної техніки» в період з 23.11.2020 р. по 23.12.2020 р., за результатами якої останнім складено акт від 30.12.2020 р. № 2/ІV-20, де зафіксовано невиконання умов п.п. 5.2.4. розділу 5 договору від 18.07.2019 р. та нараховані штрафні санкції, передбачені п.п. 7.5 розділу 7 цього договору. 
До того ж позивач вбачає наявними у нього підстави через неподання відповідачем доказів припинення ДП «Центр тестування мобільної техніки» та підписаного акту перевірки від 30.12.2020 р. для нарахування до стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п. 7.6 договору купівлі-продажу 18.07.2019 р.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.11.2021 р. замінено у справі первісного відповідача - Нерубайську сільську раду Біляївського району Одеської області на належного Нерубайську сільську раду Одеського району Одеської області.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.02.2022 року у справі №916/3036/21 (суддя Петров В.С.) позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області про стягнення штрафу в загальному розмірі 29000,48 грн. та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Нерубайську сільську раду Одеського району Одеської області  виконати обов`язки за п. 5.2.4 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 в частині припинення юридичної особи - Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки. Стягнуто з Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області  на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях витрати по сплаті судового збору в сумі 2270грн. 
В задоволенні решти частини вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області відмовлено. 
Рішення суду мотивоване тим, що станом на дату постановлення рішення по даній справі сторони не подали до суду доказів виконання відповідачем п. 5.2.4 договору від 18.07.2019 р. у повному обсязі. З врахуванням викладеного, строк, встановлений для виконання відповідачем обов`язку щодо припинення юридичної особи - ДП «Центр тестування мобільної техніки» сплив 04.09.2020 р., водночас зобов`язання залишається невиконаним. Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача виконати обов`язки за п. 5.2.4 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 в частині припинення юридичної особи - Державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки».
Поряд з цим судом зазначено, що пункт 5.2.5 договору від 18.07.2019 р. не містить обов`язку відповідача підписувати акт перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. З огляду на викладене, вказані обставини свідчать про відсутність порушення з боку відповідача умов п. 5.2.5 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р., що виключає можливість застосування до останнього штрафу, передбаченого п. 7.6 договору.
Крім того, несвоєчасне виконання обов`язку, який покладений на покупця умовами п. 5.2.4 договору від 18.07.2019 р., а саме затримка з припинення підприємства, викликана об`єктивними обставинами, а саме перевіркою контролюючими органами ДП «Центр тестування мобільної техніки», з огляду на що суд дійшов висновку, що покладення на відповідача відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого п. 7.5 вказаного договору, є необґрунтованим.
Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області з рішенням суду першої інстанції не погодилась, тому звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2022 року у справі № 916/3036/21 в частині виконання обов`язків за п. 5.2.4 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 в частині припинення юридичної особи - Державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки» та в частині стягнення з Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області судового збору; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях щодо виконання обов`язків за п. 5.2.4 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 в частині припинення юридичної особи - Державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки» - відмовити; в інших частинах залишити рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2022 року у справі № 916/3036/21 без змін; стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд.
Зокрема, скаржник зазначає, що рішення суду в оскаржуваній частині винесено при неповному дослідженні всіх обставин справи, оскільки при розгляді справи в цій частині суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не врахував та не дослідив наявні в матеріалах справи докази, не надав юридичної оцінки обставинам справи, не сприяв повному та об`єктивному розгляду справи.
Заявник апеляційної інстанції вказує, що відповідно до даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП «Центр тестування мобільної техніки» перебуває в стані припинення з 03.12.2019 року, прийнято відповідне рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.
Апелянт вважає, що при винесені оскаржуваного рішення, господарський суд не взяв до уваги той факт, що згідно з відкритих даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, єдиним засновником (учасником) ДП «Центр тестування мобільної техніки» є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, тобто позивач (100% статутного капіталу підприємства в розмірі 2  839  000 грн.).
Таким чином, до складу засновників (учасників) ДП «Центр тестування мобільної техніки» Нерубайська сільська рада не входить. Отже, відповідач не може виконати обов`язок щодо припинення ДП «Центр тестування мобільної техніки», так як вона не є учасником чи засновником вищезазначеного підприємства.
Крім того, скаржник вважає, що господарським судом не враховано те, що позивачем не було вжито будь-яких заходів щодо державної реєстрації внесення змін до переліку учасників (засновників) підприємства після укладення між сторонами Договору від 18.07.2019 року для того, щоб скаржник був у переліку учасників (засновників) ДП  «Центр тестування мобільної техніки» та мав змогу ліквідувати вищезазначене підприємство.
Також апелянт заперечуючи проти порушення ним п.5.2.4. Договору від 18.07.2019 року, оскільки рішення про припинення ДП «Центр тестування мобільної техніки» було прийнято 03.12.2019 року, тобто протягом 1-річного строку з дати укладання Договору від 18.07.2019 року, однак тривалий процес припинення юридичної особи , зокрема, але не виключно, і перевірки контролюючих органів, не дають змогу припинити юридичну особу в такий короткий строк.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2022 клопотання Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області  про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено Нерубайській сільській раді Біляївського району Одеської області  строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області на рішення  Господарського суду Одеської  області від „10" лютого 2022р. у справі №916/3036/21; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської  області від „10" лютого 2022р. у справі №916/3036/21; призначено розгляд апеляційної скарги Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області до розгляду на 03 листопада  2022 року об 11:00 год.
У відзиві на апеляційну скаргу Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях просило рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2022 у справі №916/3036/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу Нерубайській сільській раді Біляївського району Одеської області  від 30.06.2022 - без задоволення.
31.10.2022р. від представника Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області адвоката Уртаєва Олега Ігоровича надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 ).
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 клопотання представника Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області адвоката Уртаєва Олега Ігоровича про проведення судового засідання, призначеного на 03 листопада 2022р. об 11:00,  в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду  задоволено; судове засідання ухвалено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».
У судовому  засіданні в режимі відеоконференції 03.11.2022 року представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Представники скаржника просив задовольнити апеляційну скаргу.
Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.
          Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 18.07.2019 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (продавець) та Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу об`єкту державної власності малої приватизації шляхом викупу, відповідно до умов п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю об`єкт малої приватизації - Єдиний майновий комплекс державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки», що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Нерубайське, вулиця Зелена, будинок 1 (один), код ЄДРПОУ 23860359 (далі - об`єкт приватизації), а покупець зобов`язується прийняти об`єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати умови, що визначені у цьому договорі. Об`єкт приватизації включає в себе всі його активи і пасиви згідно з інвентаризаційними описами, матеріалами інвентаризації, за результатами якої складений зведений акт інвентаризації майна станом на 31.10.2018 р., затверджений начальником Регіонального відділення 08.11.2018 р.
Згідно п. 1.6 договору зазначений у цьому договорі об`єкт приватизації продано з урахуванням ПДВ за 6000240,00 грн.
Положеннями п. 3.1 договору визначено, що право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації разом з неустойкою (у разі її нарахування).
В п. 3.2 договору передбачено, що приватизація об`єкта приватизації вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності на об`єкт приватизації, що оформлюється наказом державного органу приватизації.
Право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону (п. 3.3 договору від 18.07.2019 р.).
Умовами п. 4.1 договору визначено, що кожна сторона зобов`язується виконувати обов`язки, покладені на неї договором, сприяти іншій стороні у виконанні її обов`язків і має право вимагати від іншої сторони виконання належним чином її обов`язків.
Пунктом 4.3 договору передбачено, що сторона, яка порушила взяті відповідно до договору зобов`язання, повинна усунути ці порушення.
Відповідно до п. 4.4 договору продавець має право вимагати, а покупець зобов`язаний надавати інформацію та документи, необхідні для перевірки стану виконання покупцем зобов`язань, визначених договором, відповідно до чинного законодавства України.
Згідно п. 4.5 договору після придбання об`єкту приватизації покупець є правонаступником його майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов цього договору та законодавства України.
Положеннями п. 5.1 договору визначено, що покупець зобов`язується у встановлений договором строк сплатити ціну продажу об`єкта приватизації.
Пунктом 5.2 договору передбачено, що покупець зобов`язується виконати умови продажу об`єкта приватизації, а саме: не звільнювати працівників приватизованого підприємства, крім випадків звільнення працівників з власної ініціативи, протягом 6 (шести) місяців з дня переходу до покупця права власності на об`єкт приватизації (п.п. 5.2.1); погасити протягом 6 (шести) місяців від дати переходу права власності борги із заробітної плати та перед бюджетом, прострочену кредиторську заборгованість у розмірі, що складеться на дату переходу права власності на єдиний майновий комплекс (у разі наявності такої заборгованості) (п.п. 5.2.2); протягом 1 (одного) року після переходу права власності на об`єкт приватизації припинити юридичну особу - Державне підприємство «Центр тестування мобільної техніки» (код ЄДРПОУ 23860359, Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Зелена, 3) відповідно до вимог чинного законодавства України (п.п. 5.2.4); своєчасно письмово надавати продавцю за його запитами необхідні матеріали, відомості, інформацію, документи, допускати працівників Регіонального відділення на об`єкт приватизації, не протидіяти, не перешкоджати проведенню ними перевірки дотримання умов договору тощо відповідно до Порядку здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 18.10.2018 р. № 1327.
Продавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати контроль за виконанням зобов`язань та умов договору до моменту повного їх виконання (п. 6.1 договору).
Умовами п. 7.5 договору визначено, що у разі невиконання покупцем умов та термінів, визначених підпунктом 5.2.4 договору, покупець сплачує штраф у розмірі 0,2% від ціни продажу об`єкта приватизації.
В п. 7.6 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов, визначених підпунктом 5.2.5 цього договору, на покупця накладається штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний встановлений факт, який стягується з винної особи за рішенням суду та перераховується до Державного бюджету України.
Згідно п.п. 14.1, 14.2 договору останній підлягає нотаріальному посвідченню. Договір набирає чинності з моменту його підписання.
Вказаний договір купівлі-продажу об`єкту державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 р. посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровим О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 690.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Так, укладений між сторонами по справі договір купівлі-продажу об`єкту державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 р. є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Предметом спору у даній справі є вимоги про стягнення штрафу за невиконання умов договору купівлі-продажу, а також зобов`язання відповідача виконати обов`язки за таким договором купівлі-продажу від 18.07.2019 р.
          Враховуючи, що рішення суду оскаржується лише в частині виконання обов`язків за п. 5.2.4 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 в частині припинення юридичної особи - Державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки», колегія суддів надає оцінку доводам і вимогам апеляційної скарги лише у вказаній частині. 
Відповідно до умов п. 5.2.4 договору від 18.07.2019 р. відповідач зобов`язався протягом 1 року після переходу права власності на об`єкт приватизації припинити юридичну особу - Державне підприємство «Центр тестування мобільної техніки». За умовами цього ж пункту договору вказана юридична особа має бути припинена відповідно до вимог чинного законодавства України.
Згідно зі статтею 191 Цивільного кодексу України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство або його частина можуть бути об`єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.
Єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки (п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна).
Частиною 1 ст. 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Так, покупець - Нерубайська сільська рада Біляївського району Одеської області за умовами договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. придбала об`єкт малої приватизації - Єдиний майновий комплекс державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки» з усіма його активами та пасивами (п. 1.1 договору).
За умовами пункту 5.2.4 договору відповідач як покупець зобов`язався протягом 1 (одного) року після переходу права власності на об`єкт приватизації припинити юридичну особу - Державне підприємство «Центр тестування мобільної техніки» (Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Зелена, 3) відповідно до вимог чинного законодавства України.
Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.09.2019 р. № 180328482 вбачається, що 04.09.2019 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровим О.А. зареєстровано за територіальною громадою села Нерубайське в особі Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області право комунальної власності на об`єкт нерухомого майна - виробничі будівлі (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1514608751210), що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Зелена, буд. 1 (номер запису про право власності 33142155).
Таким чином, відповідач Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області зобов`язана була протягом 1 року після переходу права власності на об`єкт приватизації, а саме з 04.09.2021 р. припинити юридичну особу - Державне підприємство «Центр тестування мобільної техніки».
Відповідно до ст. 59 Господарського кодексу України припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.
Положеннями ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичну особу об`єкта приватизації не було припинено відповідно до законодавства; Державне підприємство «Центр тестування мобільної техніки» перебуває в стані припинення (03.12.2019, 15571270025001487, Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації).
Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату постановлення оскаржуваного рішення по даній справі, відсутні  докази виконання відповідачем п. 5.2.4 договору від 18.07.2019 р. у повному обсязі. 
Строк встановлений для виконання відповідачем обов`язку щодо припинення юридичної особи - ДП «Центр тестування мобільної техніки» сплив 04.09.2020 р., водночас зобов`язання залишається невиконаним.
Таким чином, відповідач зобов`язаний виконувати передбачені спірним договором купівлі-продажу об`єкту державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 р. зобов`язання належним чином та в повному обсязі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з вірним висновком господарського суду про наявність підстав для задоволення позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача виконати обов`язки за п. 5.2.4 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 в частині припинення юридичної особи - Державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки».
З огляду на викладене, враховуючи положення законодавства та умови спірного договору (пункт 5.2.4), згідно з яким, передбачено, що покупець зобов`язується протягом 1 (одного) року після переходу права власності на об`єкт приватизації припинити юридичну особу - Державне підприємство Центр тестування мобільної техніки (код ЄДРПОУ 23860359, Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Зелена, 3) відповідно до вимог чинного законодавства України, приймаючи до уваги невиконання відповідачем протягом більше одного року обов`язку, передбаченого вказаним п. 5.2.4 спірного договору, а також те, що обраний позивачем у спірних зобов`язально-правових відносинах спосіб захисту (примусове виконання обов`язку в натурі) відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення, є тим належним та ефективним (у розумінні положень статті 13 Конвенції) способом захисту порушеного права позивача, який забезпечує реальне поновлення його порушених прав.
Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи.
          Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа  "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
          Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі  "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року).
          Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
          Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. (п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Серявін проти України"). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади обов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
          Колегія суддів зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. Однак ця стаття не закріплює будь-яких правил допустимості доказів чи правил їх оцінки, а тому такі питання регулюються передусім національним правом і належать до компетенції національних судів.
          Для того, щоб судовий розгляд був справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції, суд зобов`язаний належним чином вивчити та перевірити зауваження, доводи й докази, а також неупереджено їх оцінити на предмет того, чи будуть вони застосовуватися в рішенні суду.
          І хоча Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях констатує, що п. 1 ст. 6 Конвенції дійсно вимагає, щоб суди мотивували висновки в рішеннях, однак ця вимога не означає обов`язку суду надавати детальну відповідь на кожен аргумент; таке питання вирішується виключно у світлі обставин конкретної справи.
          Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 року у справі № 918/519/17.
          Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення.
          За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2022 року у справі №916/3036/21 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.
          Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу  Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2012р. у справі №916/3036/21 залишити без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови
складено „03" листопада 2022  року

Головуючий суддя                                                                        С.І. Колоколов

Суддя                                                                                           Г.П. Разюк

Суддя                                                                                               Я.Ф. Савицький