КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/21631/21                                                               Головуючий 1 інстанція - Мицик Ю.С.
Провадження № 22-ц/824/6230/2022                                           Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.

П О С Т А Н О В А
іменем   України
 
03 жовтня    2022  року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
головуючого судді:             Суханової Є.М.,
суддів:                                   Сушко Л.П., Олійника В.І.
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України  в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,- 
 
ВСТАНОВИВ:
 
         Позивач - ГУ ПФУ в м. Києві звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві, та отримує пенсію за вислуги років призначену відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 01.08.2020 року позивачем було припинено виплату пенсії відповідачу, оскільки відповідач був з 14.07.2020 року поновлений на військовій службі в ГУ ДФС у Київській області. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача переплату, яка виникла з даних обставин та просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 6988,51 грн., оскільки дані кошти є державною власністю, а також безпідставно набуті відповідачем. Оскільки в добровільному порядку відповідач кошти повертати відмовляється, позивач звернувся з даним позовом до суду.    
         Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України  в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів - відмовлено. 
         Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України  в м. Києві подало  апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним та всебічним дослідженням усіх обставин справи, які мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Апелянт вважає, що оскільки на момент повідомлення відповідачем 15.07.2020 року про своє поновлення на службі, вже проводилася виплата пенсії у виплатний період за липень 2020 року. Виплата відповідачу пенсії була проведена управлінням не добровільно та у зв`язку з рахунковою помилкою, а відповідно до чинного законодавства та нормативно правових актів. Разом з тим відповідачу було відомо, що право наотримання пенсії з моменту поновлення на службі він не мав, але не зважаючи на це, отримав пенсію за липень 2020 року у повному обсязі  без достатньої правової підстави, що свідчить про зловживання з його боку та недобросовісність.     
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
         Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
           Відповідно до ст. 2 Закону № 2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
          Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, служби Судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється.
          Відповідно до Закону № 2262 Управлінням з 01.08.2020 року припинило виплату пенсії ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для продовження її виплати у зв`язку з поновленням на військовій службі в ГУ ДФС у Київській області з 14.07.2020 року.
         Звертаючись до суду із вищевказаним позовом, позивач вказує, що за період з 14.07.2020 року по 31.07.2020 рокуутворилась переплата пенсії в розмірі 6988,51 грн.
         Згідно листа ГУ ПФУ в м. Києві від 02.06.2021року позивач повідомив відповідача про надмірно виплачені кошти в розмірі 6988,51 грн. та просив їх повернути на користь позивача. Враховуючи, що відповідачем виплачені кошти не повернуто, позивач просив їх стягнути в судовому порядку.
      Відповідно до ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
      Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та              Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.
        Приписами ст. 60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.
Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
        Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
        Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
       Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).
      Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
      Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про те, що в діях ОСОБА_1 не було недобросовісності, оскільки він 15.07.2020 року подав заяву до ГУ ПФУ в м. Києві та повідомив про своє поновлення на військову службу.Отже, відсутні дві умови, за наявності яких відповідно до вимог статті 1215 ЦК України та статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе повернення безпідставно виплаченої пенсії, а саме: рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності, зловживань з боку відповідача.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування з мотивів, викладених у скарзі, апеляційний суд не знаходить.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Справу було розглянуто судом першої інстанції на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних доказів.
 
Керуючись ст.ст.7,367, 369, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
 Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.
 Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повна постанова складена       03.10.2022 року 

 
 
Головуючий:                                                  Є.М. Суханова
 
Судді:                                                               Л.П. Сушко
 
                                                                          В.І. Олійник