ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2022 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи № 521/16725/21
Апеляційне провадження № 22-ц/813/7598/22
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач), 
суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 13 січня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Гуревського В.К.,
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву
У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу між сторонами залишився проживати з позивачкою. 08 грудня 2020 року ОСОБА_3 змінив прізвище на « ОСОБА_4 ». Наразі син потребує утримання з боку свого батька, у зв`язку із здобуттям вищої освіти. Так, 26 серпня 2021 року ОСОБА_5 укладено договір про навчання в Одеському національному морському університеті, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 80 900 грн. Сама позивачка позбавлена можливості оплачувати навчання сина, у зв`язку з перебуванням на обліку в Одеському міському центрі зайнятості, як особа яка шукає роботу. Також повнолітній ОСОБА_5 потребує постійних витрат на лікування, наявні додаткові витрати на відвідування занять з англійської, німецької та іспанської мов. В свою чергу, відповідач має можливість надати допомогу на утримання сина, оскільки є власником ТОВ «Е-КРЮІНГ», протягом 2019-2020 років ним отримано значний прибуток від відчуження належного йому рухомого та нерухомого майна, у 2021 року отримував значні доходи на його рахунки в АТ КБ «Приватбанк» та АБ «Південний». 
Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 10 000 грн. з 20 жовтня 2021 року на період навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-х років. Також просила стягнути з відповідача на користь держави судові витрати (т.1 а.с.1-6).
У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 з позовними вимогами у повному обсязі не погодився, вказав, що має на утриманні новороджену дитину ОСОБА_6 , непрацюючу дружину ОСОБА_7 , яка доглядає за дитиною, а також аліментні зобов`язання щодо спільної з позивачкою неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , які призначені за рішенням суду. Постійного житла він не має (т.1а.с.90).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 13 січня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання в розмірі 10 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 20 жовтня 2021 року та до досягнення сином 23-х років, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_2 (при умові продовження навчання).
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави суму судовий збір у розмірі 908 грн.(т.2 а.с.85-89).
Ухвалою суду від 01 червня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (т.2 а.с.197-199).

Доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить:
- виключити з мотивувальної частини судового рішення висновки суду щодо встановлення обставин припинення спільного проживання однією сім`єю та припинення шлюбних відносин; 
- змінити рішення суду, визначивши розмір аліментів на утримання ОСОБА_5 в розмірі 2 000 грн. на місяць. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:
- в позовній заяві та рішенні суду немає жодного розрахунку призначеного розміру аліментів,
- визначений розмір аліментів не відповідає меті отримання аліментних платежів, є надмірним та максимальним, при цьому, позивачкою не наведено мотивів необхідності такого забезпечення дитини; фактично розмір аліментів є більшим , ніж заробляє відповідач та відповідно витрачає на власні потреби,
- витрати на додаткові заняття ОСОБА_5 з іноземних мов та інші постійні витрати на його утримання, а також на лікування (у зв`язку зі станом здоров`я) не доведені позивачкою належними та допустимими доказами. Між тим, суд в порушення вимог ст.ст.76-81,89 ЦПК України прийняв такі докази до уваги та надав неналежну правову оцінку,
- посилання позивача на наявність у відповідача доходів у період з 2019 року по 2021 рік не входять у предмет доказування у даній справі, оскільки позов був пред`явлений у жовтні 2021 року ,
- в нього на утриманні перебуває дружина ОСОБА_7 та спільна їх дитина ОСОБА_9 . Також він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 у розмірі 3 000 грн. щомісячно. Через пандемію офіційних доходів не залишилось, а після введення в Україні воєнного стану – їх не стало; втратив і дохід від послуг із посередництва із працевлаштування за кордоном і майже знаходиться на межі банкрутства власних фірм,
- виходячи з розміру прожиткового мінімуму, відповідних витрат на навчання (вартість навчання за контрактом), рівного обов`язку батьків утримувати своїх дітей, вважає за доцільним та можливим сплачувати аліменти у розмірі 2 000 грн. щомісячно (т.2а.с.205-215).
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що під час судового розгляду з її боку було доведено належними доказами наявність обставин, передбачених ч.1ст.182 СК України, та наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток. В матеріалах справи наявні виписки з банківських установ про рух коштів на рахунках апелянта, відповідно до змісту яких останній має доходи, які вимірюються сотнями тисяч гривень на місяць. Усі доводи апеляційної скарги не відповідають приписам чинного законодавства України, не доведені належними та допустимими доказами та ґрунтуються виключно на бажанні апелянта ухилитися від виконання свого батьківського обов`язку. З початку воєнної агресії проти України апелянт виїхав за межі України, зі спільними дітьми не спілкується, їх долею та життям не цікавиться. Крім того, при перевірці визначеного судом першої інстанції розміру аліментів просить врахувати, що її син зарахований до Віденського університету на ступінь бакалавра, що підтверджується повідомленням від 12 серпня 2022 року (т.2 а.с.236-250).

Позиція апеляційного суду
Відповідно до правил ч.13ст.7, ч.1ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи з відповідача на утримання повнолітньої дитини на період навчання щомісячно 10 000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що повнолітній ОСОБА_5 потребує утримання з боку відповідача, у зв`язку із здобуттям ним вищої освіти. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 80 900 грн. Позивачка позбавлена можливості оплачувати відповідне навчання ОСОБА_5 , у зв`язку із її перебуванням на обліку в Одеському міському центрі зайнятості як особа, яка шукає роботу. ОСОБА_5 потребує постійних витрат на лікування, відвідує додаткові заняття з англійської, німецької та іспанської мов. Відповідач ОСОБА_1 є власником ТОВ «Е-КРЮІНГ», у 2021 році ним відчужено його частку у статутному капіталі ТОВ «МЕДІКРУІТ» на користь своєї матері, протягом 2019-2020 років отримав прибуток від відчуження належного йому рухомого та нерухомого майна. Протягом 2019-2021 років відповідач неодноразово перетинав державний кордон України у напрямку виїзду, що підтверджує наявність у нього витрат, які суттєво перевищують його доходи. Також суд вважав, що в разі досягнення дитиною повноліття, аліменти стягуються на її користь.
Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду з огляду на таке.

Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що сторони по справі є батьками повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14 травня 2003 року (т.1 а.с.17).
08 грудня 2020 року ОСОБА_3 змінив прізвище на « ОСОБА_4 » (т.1 а.с.24).
Відповідно до довідки №Д5-120800-ф/л від 02 серпня 2019 року ОСОБА_10 зареєстрований разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.25). Сторонами не оспорюється, що після припинення шлюбних відносин син залишився проживати разом з матір`ю. 
26 серпня 2021 року між ОСОБА_5 та Одеським національним морським університетом був укладений договір №Н615-1-56-21 про навчання за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Технічний переклад у сфері морського бізнесу» за спеціальністю «035 Філологія» для здобуття ступеня вищої освіти «бакалавр». Також укладений договір №615-1-56-21, відповідно до якого загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 80 900 грн. (т.1 а.с.26,27). 
Згідно квитанції №0.0.2245832152.1 від 27 серпня 2021 року ОСОБА_2 оплатила навчання у сумі 9 375 грн. (а.с.28).
08 травня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрував інший шлюб з ОСОБА_11 (т.1 а.с.91). 
Від цього шлюбу відповідач має малолітню дитину – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.92).
Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 01 червня 2021 року з  ОСОБА_1 .стягнуто на користь  ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей:  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000 грн. щомісячно за період, починаючи з 14 грудня 2020 року до 18 квітня 2021 року;  ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 3 000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 14 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до  ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.2 а.с.139-140).
Згідно довідки №2569/17/03 від 21 вересня 2021 року позивачка ОСОБА_2 перебуває на обліку в Одеському міському центрі зайнятості як особа, що шукає роботу з 28 липня 2021 року по теперішній час (т.1 а.с.73).
Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є засновником та керівником ТОВ «Е-КРЮІНГ» (т.1 а.с.57). 
ОСОБА_1 є власником транспортного засобу ACURA MDX, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 28 травня 2015 року (а.с.69).
Відповідно до довідки ПАТ АБ «Південний» доходи відповідача за період з січня 2018 року по листопад 2019 року склали 21 022, 59 євро. Грошові операції за період з грудня 2019 року по 05 листопад 2021 року відсутні (т.1 а.с.95-108).
Відповідно до інформації АТ КБ «Приватбанк» витрати відповідача по рахункам за період з січня 2018 року по 05 листопада 2021 року становили 152 597,32 грн. та 908 дол.США (т.1 а.с.118-128, 172-193).
За даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_12 за період з 01 січня 2018 року по 05 листопада 2021 року сім разів виїжджав за межі України (т.1 а.с.109).
Згідно інформаційної бази Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ОСОБА_1 отримав у 2019 році дохід у розмірі 1 000 грн. у вигляді продажу рухомого майна та заробітну плату у 2020 році – 15 000 грн., у 2021 році – 36 100 грн. (т.1 а.с.112). 
Згідно баз даних ІТС «Податковий блок» дохід ТОВ «Е-КРЮІНГ» за 2018-2019 роки склав 0 грн., за 2020 рік – 869 133,04 грн., за 9 місяців 2021 року – 9 226,64 грн. (т.1 а.с.114).
Відповідно до довідки №06-002/2021 від 31 грудня 2021 року дохід директора ТОВ «Е-КРЮІНГ» ОСОБА_1 за період з січня по квітень 2021 року склав 19 320 грн., дохід за період з травня по грудень 2021 року - відсутній (т.2 а.с.137).
Згідно довідки директора ТОВ «Е-КРЮІНГ» ОСОБА_1 за №06-001/2021 від 31 грудня 2021 року виплата дивідендів за 2021 рік не здійснювалась (т.2 а.с.138).
09 червня 2021 року ОСОБА_1 , як учасник ТОВ «МЕДІКРУІТ», передав ОСОБА_13 частку у статутному капіталі товариства в обсязі 99,98%, що підтверджується актом приймання-передачі від 09 червня 2021 року (т.2 а.с.171). 

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.
Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ).
Указане також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах: від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц, від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18, від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
За змістом ст.ст.191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача можливості надавати допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.
Разом з тим, колегія суддів не може погодитись щодо визначеного розміру аліментів.
Даючи оцінку встановленим вище обставинам справи та доказам в їх сукупності, а саме, що:
- повнолітній син сторін ОСОБА_5 продовжує навчання, вартість даного навчання щомісячно становить 1 685,42 грн., виходячи з такого розрахунку: 80 900 грн. (загальна вартість) / 48 місяців (4 роки навчання);
- доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 працевлаштований, отримує заробітну плату матеріали справи не містять,
- відповідач ОСОБА_1 працевлаштований, є засновником та директором ТОВ «Е-КРЮІНГ»,дохід якого за 2020 рік склав 869 133,04 грн, за 9 місяців 2021 року – 9 226,64 грн.; у 2021 році отримав дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 36 100 грн., його дохід як директора товариства у 2021 року склав 19 320 грн., 
- наявність у відповідача у великих розмірах грошових витрат по банківським рахунках в АТ КБ «Приватбанк» за 2021 рік, 
- наявність у нього на утриманні інших двох неповнолітніх дітей, 
- принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості,
колегія суддів вважає, що відповідач має можливість надати допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання, у розмірі 4 000 грн. щомісячно. Зазначений розмір є необхідним та достатнім для сплати аліментів на дитину, яка продовжує навчання, з урахуванням викладених вище обставин.
Висновок суду про те, що повнолітній ОСОБА_5 потребує постійних витрат на лікування, колегія суддів вважає невірним та таким, що не підтверджений жодними доказами. Надане позивачкою тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_5 зі вказанням на непридатність до військової служби, не є належним доказом несення постійних витрат на його лікування, а є лише висновком медичної комісії щодо стану здоров`я останнього з огляду на проходження військової служби.
Колегія суддів також не може погодитись з висновком суду про те, що позивачка несе витрати на розвиток повнолітнього сину у вигляді відвідування додаткових занять з вивчення іноземних мов, оскільки надані платіжні доручення не є підтвердженням вищевказаних обставин, зокрема, не можливо ідентифікувати осіб-отримувачів грошових коштів та відсутнє призначення платежу (а.с.29-45).
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачкою не доведені потреби повнолітнього сину у стягненні з відповідача аліментів саме у розмірі 10 000 грн. 
Доводи позивачки на наявність у відповідача значних доходів у період з 2019 по 2020 роки, не входять у предмет доказування у даній справі, оскільки позов був пред`явлений у жовтні 2021 року. При визначенні розміру аліментів, колегією суддів були досліджені та враховані наявні в матеріалах справи рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_1 в банківських установах та рух грошових коштів саме за період 2021 року.
Посилання  ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу про те, що її син зарахований до Віденського університету на ступінь бакалавра, що підтверджується повідомленням від 12 серпня 2022 року, не можуть бути прийняті до уваги на даній стадії розгляду справи, оскільки апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції на час його прийняття.
Доводи апеляційної скарги стосовно виключення з мотивувальної частини судового рішення висновки суду щодо встановлення обставин припинення спільного проживання однією сім`єю та припинення шлюбних відносин, є необґрунтованими, оскільки обставини припинення шлюбних відносин між сторонами встановлені судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів, а саме: копіями свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 07 вересня 2001 року, свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 від 28 квітня 2009 року, свідоцтва про шлюб (повторно) серії НОМЕР_7 від 07 жовтня 2016 року та рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 04 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року, про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі №521/21193/19 (а.с.16,18,19). Правових підстав для зміни мотивувальної частини рішення суду в цій частині апеляційний суд не вбачає.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції – зміні в частині розміру аліментів.

Судові витрати
Позивачка ОСОБА_2 при зверненні до суду із даним позовом була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.
Розмір задоволених позовних вимог складає 40% (4 000 х 100% : 10 000).
За подачу позову з урахуванням позовних вимог розмір судового збору станом на 2021 рік дорівнював 908 грн.
З огляду на часткове задоволення позову з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 363,20 грн. (908 х 40% : 100%).
Керуючись ст.ст.268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 13 січня 2022 року змінити в частині розміру аліментів.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2021 року та до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави суму судового збору у розмірі 363 грн. 20 коп. (триста шістдесят три гривні двадцять копійок).
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий   

Судді