УХВАЛА

20 грудня 2022 року 
м. Київ

cправа №  918/1165/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги Поліської митниці Держмитслужби
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2022 (колегія суддів у складі: Коломис В.В. - головуючий, Саврій В.А., Миханюк М.В.) 
та рішення Господарського суду Рівненської області від 15.06.2022 (суддя                    Романюк Р.В.)

у справі № 918/1165/21
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "САНАГРО Україна"
до Поліської митниці Держмитслужби
про стягнення збитків, 

ВСТАНОВИВ:

Поліська митниця Держмитслужби 09.12.2022 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на  постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2022 та рішення Господарського суду Рівненської області від 15.06.2022 у справі № 918/1165/21 разом із клопотанням про зупинення дії рішення суду першої інстанції. 

Здійснивши перевірку касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 290 ГПК України, що є підставою для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 встановлений у розмірі 2270,00 грн. 

Відповідно до підпунктів 1, 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру до господарського суду становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. 

Отже, скаржник повинен був надати суду докази сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення першої та апеляційної інстанції до Верховного Суду у розмірі  102095,64 грн (1.5% від 3403187,88 = 51047,82 )х 200%). 

Однак Поліська  митниця Держмитслужби  до касаційної скарги не додала докази, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі. 

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). Зокрема, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При цьому заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом п. 1          ч. 3 ст. 310 ГПК України скасування судових рішень через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3   ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Отже, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування, яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, а також зазначити виключний (виключні) випадок (випадки), передбачений (передбачені) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України щодо підстави (підстав), на якій (яких) подано касаційну скаргу. 

Поліська митниця Держмитслужби, звертаючись з касаційною скаргою як підставу для касаційного оскарження посилається на п. 3 та п. 4  ч. 2 ст. 287 ГПК України. Так, скаржник зазначає, про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування права у подібних правовідносинах. Також, скаржник зазначає, що суди прийняли судові рішення про права, інтереси та обв`язки осіб, що не були залучені до участі у справі - Державної казначейської служби. 

Разом з тим, скаржник не дотримався вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, оскільки при поданні касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України не зазначив норму права (абзац, пункт, частину статті, статтю), щодо якою відсутній висновок Верховного Суду.   

З огляду на викладене касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків шляхом зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України. Також скаржнику належить надати суду належні докази сплати судового збору в сумі 102095,64 грн. 

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст. 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

У касаційній скарзі Поліська митниця Держмитслужби просить зупинити дію рішення Господарського суду Рівненської області від 15.06.2022  до закінчення касаційного перегляду, однак вказане клопотання Судом не розглядається, оскільки касаційна скарга залишається без руху.

Керуючись статями 174, 234, 235, 287, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

1.   Касаційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2022 та рішення Господарського суду Рівненської області від 15.06.2022 у справі № 918/1165/21 залишити без руху.

2.      Надати Поліській митниці Держмитслужби   строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Поліській митниці Держмитслужби, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    В. Картере