ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 380/4832/22 пров. № А/857/11546/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Глушка І.В., Матковської З.М., 
за участю секретаря                    Пославського Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року (ухвалене головуючим – суддею Кравців О.Р. у м. Львові о 10 год. 46 хв., повне судове рішення складено 30 травня 2022 року) у справі № 380/4832/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про визнання протиправним та скасування наказу,

                                                       ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просила:
визнати незаконним та скасувати наказ начальника Військово-медичного клінічного центру Західного Регіону полковника медичної служби №28 від 21.02.2022 «Про результати службового розслідування за фактом збитків нанесених державі та притягнення до відповідальності винних осіб» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ;
стягнути з Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (ЄДРПОУ 08160677) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею в ході розгляду цієї справи судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що працюючи на посаді головної медичної сестри медичної частини військово-медичного клінічного центру Західного регіону була притягнута до дисциплінарної відповідальності з накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Вказує, що зазначені в оспорюваному наказі підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача не відповідають її посадовим обов`язкам та не випливають з інших положень чи розпоряджень відповідача. Позивач стверджує, що не є матеріально-відповідальною особою, в силу своїх посадових обов`язків та не зобов`язана здійснювати облік та списання медичного майна.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 відмовлено в задоволенні адміністративного позову. 
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не спростувала наявність порушень, а покликається на невідповідність характеру порушень своїм посадовим обов`язкам, однак такі твердження спростовуються службовими обов`язками встановленими наказом Генерального штабу від 26.12.2013 № 317 «Про затвердження Керівництва з медичного забезпечення ЗСУ на мирний час», які ОСОБА_1 не виконувала і доказів протилежного не надала. Ба більше, суд критично оцінив пояснення позивача в частині покликань на величезний обсяг роботи у чергової медичної сестри, яка бере безпосередню участь в лікувальному процесі пацієнтів та догляду за ними, та необхідність при потребі списання лікарських засобів в маніпуляційних кабінетах, збільшення кількість середнього медичного персоналу у відділеннях та клініках Центру, оскільки вказані обставини на думку суду не можуть бути підставою для неналежного виконання покладених обов`язків.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржила позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.
Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що ні посадова інструкція головної медичної сестри, ні наказ Генерального штабу від 26.12.2013 № 317 «Про затвердження Керівництва з медичного забезпечення ЗСУ на мирний час» не передбачають прямого обов`язку головної медичної сестри здійснювати організацію ведення обліку та списання медичного майна відповідальними особами у відділеннях та клініках Центру, а саме надлишків лікарських засобів та невідповідності регістрів обліку лікарських засобів у відділеннях зразкам, за що її і було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що відповідно до витягу з послужного списку головний сержант ОСОБА_1 проходила військову службу на посаді головної медичної сестри медичної частини Військово-медичного клінічного центру Західного регіону Медичних сил Збройних Сил України з 15.07.2007.
У період з 18.10.2021 по 10.12.2021 аудиторською групою Західного територіального управління внутрішнього аудиту проводився аудит діяльності Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (аудиторський звіт за темою «Аудит використання коштів і майна у сфері Командування Медичних сил Збройних Сил України» від 10.12.2021 №526/48). Аудитом охоплено діяльність за період з 01.06.2016 по 30.09.2021.
Згідно з довідкою від 26.11.2021 за результатами аудиторського дослідження (медична служба) під час проведення аудиту зокрема встановлено, що Книги обліку лікарських засобів, що ведуться матеріально-відповідальними особами відділень за змістом не відповідають зразку встановленому Методичними рекомендаціями введення обліку лікарських засобів №635 та не відображають необхідну інформацію; в порушення п. 2 та п. 3 розділу V Методичних рекомендацій введення обліку лікарських засобів № 635, облік лікарських засобів на постах (у маніпуляційних кімнатах, кабінетах) не здійснюється, Журнал обліку фактично отриманих і використаних лікарських засобів та медичних виробів постами (маніпуляційними кімнатами, кабінетами) не заведений, звіт про надходження і використання лікарських засобів та медичних виробів  постами (маніпуляційними кімнатами, кабінетами) не відпрацьовується та не подається до ФЕС Центру.
На підставі аудиторського звіту наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 17.12.2021 № 482 призначено службове розслідування за фактом збитків нанесених державі та притягнення до відповідальності винних осіб.
Відповідно до акту вх. № 315 від 21.01.2022 в ході службового розслідування  встановлено, що матеріально відповідальні особи лікувальних відділень та клінік Центру отримують лікарські засоби в аптеці на підставі вимог та у кількісному вимірі за найменуваннями відповідних виробів та лікарських засобів обліковують їх у Книгах обліку. Однак, Книги обліку лікарських засобів, ведуться матеріально-відповідальними особами відділень за змістом не відповідають зразку, встановленому методичними рекомендаціями з ведення обліку лікарських засобів №635 та не відображають необхідну інформацію. Окрім того встановлено, що в порушення п.п. 2, 3 розділу V Методичних рекомендацій ведення обліку лікарських засобів № 635 облік лікарських засобів на постах (у маніпуляцій них кімнатах, кабінетах) не здійснюється. Журнал обліку фактично отриманих і використаних лікарських засобів та медичних виробів постами (маніпуляцій ними кімнатами, кабінетами (додаток 7) не заведений, звіт про надходження і використання лікарських засобів та медичних виробів постами (маніпуляцій ними кімнатами, кабінетами (додаток 8 до ФЕС Центру) не подається. В ході розслідування стало відомо що під час проведення аудиту на підставі наказу начальника ВМКЦ ЗР від 25.10.2021 №400 призначено позапланове вибіркове зняття залишків лікарських засобів в аптеці та відділеннях центру. За результатами зняття залишків встановлено надлишки лікарських засобів загальною вартістю 569933,91 грн. у відділеннях та клініках центру. 
Зазначено, що відповідно до наказу Генерального штабу від 26.12.2013 № 317 «Про затвердження Керівництва з медичного забезпечення ЗСУ на мирний час» до прямих обов`язків головної медичної сестри відноситься: перевірка своєчасності виписки, правильного обліку, розподілу, витрат і збереження медикаментів та перев`язувального матеріалу у відділеннях (п.10.6.11).
Вказано також, що відповідно до Посадової інструкції головної медичної сестри Центру, їй підпорядковуються старші медичні сестри Центру (розділ І, п.1.6), головна медична сестра зобов`язана здійснювати управлінську діяльність (розділ II, п.2.2), знати чинне законодавство про охорону здоров`я, нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління й закладів охорони здоров`я (розділ V, п.5.1) та порядок ведення облікової та звітної документації (розділ V, п.5.3).
ОСОБА_1 надала пояснення, що підтверджується бланком про отримання. Відповідно до наданих пояснень згідно розділу 2 посадової інструкції головної медичної сестри ВМКЦ Західного регіону в завдання і обов`язки входить контроль за веденням  медичної документації по дотриманню проти епідеміологічного та санітарно-гігієнічного режиму у відділеннях Центру відповідно до наказів, розпоряджень та директив МО і МОЗ України. Згідно з питаннями, що стосуються обліку фактично отриманих і використаних лікарських засобів та медичних виробів, старші медичні сестри клінік і відділень центру співпрацюють та комунікують з фахівцями аптеки відділу медичного постачання і ФЕС. Відповідно до розділу II «Завдання і обов`язки» в посадову інструкцію головної медичної не включені пункти щодо контролю за обліком лікарських засобів на постах клінік і відділень Центру. Відповідно до розділу 2 «Завдання і обов`язки» в посадову інструкцію головної медичної сестри не включені пункти щодо контролю за обліком лікарських засобів на постах (у маніпуляційних кімнатах, кабінетах) клінік і відділень центру. Крім того, в зв`язку з величезним обсягом роботи у чергової медичної сестри, яка бере безпосередню участь в лікувальному процесі пацієнтів та догляду за ними, при потребі списання лікарських засобів в маніпуляційних кабінетах, потрібно збільшити кількість середнього медичного персоналу у відділеннях та клініках Центру.
В подальшому, відповідно до п. 3 наказу начальника Військово-медичного клінічного Центру Західного регіону від 21.02.2022 № 28 «Про результати службового розслідування за фактом збитків нанесених державі та притягнення до відповідальності винних осіб», за погану організацію у веденні обліку та списання медичного майна відповідальними особами у відділеннях та клініках Центру, а саме надлишків лікарських засобів та невідповідності регістрів обліку лікарських засобів у відділеннях зразкам, що встановлені керівними документам порушення вимог наказу Генерального штабу від 26.12.2013 №317 «Про затвердження Керівництва з медичного забезпечення ЗСУ на мирний час», вимог ст. 11, ст. 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог ст. 1, ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України головну медичну сестру медичної частини Центру головного сержанта Лесю Шеремету притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення – «догану».
Позивач вважаючи спірний наказ протиправним, звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Преамбулою Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Закон №551-XIV; далі - Дисциплінарний статут відповідно) передбачено, що цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Згідно із статтями 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Частинами 3, 6 ст. 5 Дисциплінарного статуту визначено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.
Згідно із ч. 1 ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.
За приписами ч. 1 ст. 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Пунктом «б» ст. 48 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: догана.
Згідно із ст. 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
За приписами ч. 1 ст. 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
За правилами частин 1, 2 ст. 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Статтею 87 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.
За приписами статті 88 Дисциплінарного статуту військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.
Відтак з наведеного вище слідує, що військовослужбовець повинен дотримуватися військової дисципліни та своїх обов`язків, а в разі їх недотримання та доведеністю їхньої вини, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Як згадувалось вище, за результатом службового розслідування позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення – «догану» за погану організацію у веденні обліку та списання медичного майна відповідальними особами у відділеннях та клініках Центру, а саме надлишків лікарських засобів та невідповідності регістрів обліку лікарських засобів у відділеннях зразкам, що встановлені керівними документам порушення вимог наказу Генерального штабу від 26.12.2013 №317 «Про затвердження Керівництва з медичного забезпечення ЗСУ на мирний час», вимог ст. 11, ст. 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог ст. 1, ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України.
Так доводи позивачки в апеляційній скарзі виключно стосуються того, що ні посадова інструкція головної медичної сестри, ні наказ Генерального штабу від 26.12.2013 № 317 «Про затвердження Керівництва з медичного забезпечення ЗСУ на мирний час» не передбачають прямого обов`язку головної медичної сестри здійснювати організацію ведення обліку та списання медичного майна відповідальними особами у відділеннях та клініках Центру, а саме надлишків лікарських засобів та невідповідності регістрів обліку лікарських засобів у відділеннях.
Щодо вказаних доводів то колегія суддів вважає за потрібне зазначити таке.
Відповідно до вимог п. 10.6.11. Керівництва з медичного забезпечення Збройних Сил України, введеного в дію наказом Генерального штабу від 26.12.2013 №317 Головна медична сестра госпіталю (центру) підпорядковується начальнику госпіталю та заступнику начальника госпіталю (центру) з медичної частини - начальнику медичної частини.
Вона зобов`язана: проводити заходи щодо раціональної організації праці середнього і молодшого медичного персоналу; перевіряти своєчасність виписки, правильність обліку прийняття та виписки хворих; розробляти та проводити заходи щодо підвищення кваліфікації середнього і молодшого медичного персоналу (щомісячні сестринські конференції, заняття з актуальних питань практичної медицини тощо); організовувати вивчення та поширення позитивного досвіду роботи середнього і молодшого медичного персоналу госпіталю (центру); разом з начальниками відділень розглядати випадки порушення трудової дисципліни середнім і молодшим медичним персоналом та вживати заходів виховного характеру.
Керівництво з медичного забезпечення Збройних Сил України, введене в дію наказом Генерального штабу від 26.12.2013 № 317 є основним нормативно-правовим актом з питань охорони здоров`я у Збройних Силах України, визначає особливості і порядок надання медичної допомоги, спрямованих на збереження та зміцнення здоров`я особового складу військ, відновлення боєздатності та працездатності поранених і хворих.
Разом з цим, відповідно до посадової інструкції головної медичної сестри Центру, їй підпорядковуються старші медичні сестри Центру (розділ І, п. 1.6), головна медична сестра зобов`язана здійснювати управлінську діяльність (розділ II, п. 2.2), знати чинне законодавство про охорону здоров`я, нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління й закладів охорони здоров`я (розділ V, п. 5.1).
Колегія суддів, поділяє твердження суду першої інстанції, що відповідно наказу Генерального штабу від 26.12.2013 № 317 «Про затвердження Керівництва з медичного забезпечення ЗСУ на мирний час», головна медична сестра зобов`язана організовувати введення обліку та списання медичного майна відповідальними особами у лікувальних відділеннях, а не здійснювати такий облік та списання особисто. А тому, саме за погану організацію вище вказаної роботи у лікувальних відділеннях накладено стягнення на позивачку.
Враховуючи результати службового розслідування, ступінь вини позивача та її ставлення до неналежного виконання своїх службових обов`язків, суд вважає, що начальник Військово-медичного клінічного Центру Західного регіону вірно наклав дисциплінарне стягнення на позивача.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі № 380/4832/22 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 10 жовтня 2022 року